Справа № 742/1014/18
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/59/18
Єдиний унікальний № 742/1014/18
РІШЕННЯ
11 травня 2018 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Бездідько
В.М., за участю секретаря Карпенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Прилуки за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції м. Бориспіль лейтенант поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення . В обґрунтування позову посилається на те, що 24 березня 2018 року о 14 год.50 хв. інспектором роти № 4 Управління патрульної поліції м. Бориспіль лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно позивачки винесено постанову серії БР № 229249 , якою застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за правопорушення, передбачене ч 6 ст. 121 КупАП з тих причин, що нібито остання керувала транспортним засобом Mersedes CLK-200 н.з. В 2033 ВХ без увімкненого ближнього світла фар, або денних ходових вогнів, а також на ТЗ встановлено ГБО, що не зареєстровано в органах НП в установленому законом порядку, чим порушила п. 9.8, 30.1.ПДР України» Позивачка вважає дану незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР не порушувала, а дії ОСОБА_2 при її винесенні є протиправними оскільки при зупинці поліцейським не було повідомлено причину зупинки, не перевірено документи, не повідомлено про притягнення її до адміністративної відповідальності, не роз»яснено положення ст.. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАП. Відеозаписом не зафіксовано факт порушення п. 9.8 ПДР України. Оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення відбулося взагалі без її відома та присутності, в невідомий час та місці. Письмове клопотання про надання права на правовий захист, в тому числі, на вільний вибір захисника та про перенесення розгляду справи було неправомірно відхилено поліцейським. Протягом двох годин транспортний засіб був затриманий за допомогою спеціальних засобів, а позивачка затримана без оформлення протоколу. Крім того були порушені норми ст.. 276 КУпАП, а саме розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу уповноваженого розглядати справу. Не дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме клопотання не задоволено, порушено право на захист справу розглянуто без дослідження доказів. Таким чином дії лейтенанта поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування пояснень позивача, за відсутності доказів - є протиправними, а відтак винесена постанова не законною і необґрунтованою.
Позивача в судове засідання не з»явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов суду не надав, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.
Неявка у судове засідання будь -якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час, і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі частиною шостою статті 121 КУпАП, відповідно до ч. 1ст. 222 КУпАП розглядають органи Національної поліції.
Судовим розглядом встановлено, що постановою № 229249 серія БР в справі про адміністративне правопорушення від 24.03.2018 позивачку було притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП ( а.с.4,14)
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.1-3, 5-6ст. 121 КУпАП.
Частиною 1статті 276 КупАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Відповідно до роз'яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-пр/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.
Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.
Частиною 2статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Частиною 5статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу,крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу,та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вищевикладених роз»яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з»ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи,давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, неправомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.
Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов»язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6ст.121 КУпАП., а саме порушення позивачем п.п. 9.8, 30.1 ПДРУкраїни.
В оскаржуваній постанові серії БР № 229249 від 24.03.2018 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин зазначених у постанові про адміністративне правопорушення суд вважає, що постанова серія БР № 229249 від 24.03.2018 року підлягає скасуванню, а провадження по справі слід закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.ст.5,8,9,77,241-243,246 КАС України, ст.ст.222,247,251,258,268, 276,283,287,288 КУпАП, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції м.Бориспіль лейтенант поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 229249 від 24.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП- закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя