Справа № 808/3616/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2018 року, м. Дніпросправа № 808/3616/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії: головуючий суддя: Коршун А.О. (доповідач)

судді: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2017р. у справі №808/3616/17
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово - технічних виробів»
до: про:Головного управління ДФС у Запорізькій області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово - технічних виробів» (далі -ТОВ «Запорізький завод гумово - технічних виробів») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень / а.с. 4-6/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі №808/3616/17 за вищезазначеним адміністративним позовом та справу призначено до судового розгляду / а.с. 2 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що відповідачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку господарських операцій позивача, та складено акт перевірки 10.10.2017р. № 567/08-01-14-06/37087857, висновок якого суперечить вимогам чинного законодавства, сформовано на припущеннях щодо законності та реальності здійснення платником податків операцій та прийнято податкові повідомлення-рішення №, № НОМЕР_1 від 27.10.2017р., а тому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № НОМЕР_1 від 27.10.2017р. оскільки реальність господарських операцій підтверджується первинними документами.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2017р. у справі №808/3616/17 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області №, № НОМЕР_1 від 27.10.2017р. (суддя Лазаренко М.С.) / а.с. 178-181/.

Відповідач, не погодившись з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2017р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 187-193/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було зясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 19.12.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Матеріали адміністративної справи №808/3616/17 з вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача надійшли до суду апеляційної інстанції 05.02.18р. /а.с. 186/.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018р. апеляційну скаргу ГУ ДФС у Запорізькій області залишено без розгляду та надано відповідачу строк десять днів для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надати документ про сплату судового збору, 26.02.2018р. на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків разом з додатком платіжним дорученням про сплату судового збору від 22.12.2017р. у сумі 65 508,18 грн. /а.с. 206-207/.

20.03.2018р ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2017р. у даній справі /а.с. 210/ , а ухвалою суду від 26.03.2018р. справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні 18.04.2018р. о 10:00 /а.с.212/, справа була розглянута 16.05.2018р.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 219-226/ заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції було повно зясовано усі обставини справи та постановлено обгрунтоване рішення, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 19.12.2017р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити та рішення суду першої інстанції від 19.12.2017р. скасувати, постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 19.12.2017р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Запорізький завод гумово-технічних виробів», , зареєстровано як юридична особа 18.05.2010р. Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, та як платник податків, у тому числі ПДВ, підприємство перебуває на податковому обліку у відповідача у справі /а.с.7-8/.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем у період з 27.09.2017р. по 03.10.2017р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ» () за лютий 2017р. та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УСПІХ» () (далі ТОВ «БК«УСПІХ») за травень 2017р. та податку на прибуток за 1 квартал 2017р. та 1 півріччя 2017р. при здійсненні фінансово господарських взаємовідносин з ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ» за лютий 2017р. та ТОВ «БК «УСПІХ» за травень 2017р. (далі акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с.20-40/ за результатами перевірки відповідачем було зроблено висновок про:

- порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема п. 44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 919 413 грн. по періодам:

- 1 квартал 2017р. 380 673 грн.;

- 2 квартал 2017р. 538 740грн.

Порушення позивачем вимог податкового законодавства, п.п.14.1.36, п.п.14.1.181, п.п.14.1.231, п.14.1 ст.14, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 1 021 570грн. по періодам:

- лютий 2017р. на суму 422 970грн.;

- травень 2017р. на суму 598600грн.

З ксерокопії акту перевірки №567/08-01-14-06/37087857 від 10.10.2017р. вбачається, що вищенаведені висновки відповідача у справі зроблено у звязку з наявністю в його розпорядженні податкової інформації стосовно контрагента позивача ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ», яка складена податковим органом за місцем реєстрації контрагента позивача ОДПІ у Маріупольській ГУ ДФС у Донецькій області, яким у свою чергу зроблено висновок стосовно того, що ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ» здійснював діяльність спрямовану на надання податкової вигоди третім особам та контрагента ТОВ «БК «УСПІХ», яка складена органом за місцем реєстрації контрагента позивача Камянською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

За результатами перевірки, на підставі акту №567/08-01-14-06/37087857 від 10.10.2017р., податковим органом (відповідачем у справі) 27.10.2017р. було прийнято податкові повідомлення-рішення № про збільшення позивачу грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 1 379 119,00грн.: 919 413,00грн. за основним платежем та 459 706, 50грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № якими позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 1 532 355,00грн.: 6 1 021 570,00грн. за основним платежем та 459 706, 50грн. за штрафними (фінансовими) санкціями / а.с. 16,18/.

Позивач, який не погодився з висновками, які були зроблені податковим органом у ході перевірки, та з прийнятими за результатами перевірки податковими повідомленями - рішеннями, звернувся до суду з даним позовом .

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що між позивачем (покупець) та його контрагентом ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ» (постачальник) було укладено договір поставки товару гумова суміш №2301н від 23.01.2017р., відповідно до якого: - постачальник зобовязується поставляти та передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати; поставка товару здійснюється за рахунок покупця; розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі. / а.с. 41-42/.

Сторонами за договором поставки товару - гумова суміш №2301н від 23.01.2017р. свої зобовязання за договором виконано, що підтверджується належними доказами /а.с.85/, а транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом покупця , що підтверджується товаро-транспортними накладними /а.с.73,77,81,86/.

Також, між позивачем (покупец) та його контрагентом ТОВ «БК «УСПІХ» постачальник укладено договір поставки № 1505усп від 15.05.2017р. на поставку товару гумова суміш, відповідно до якого постачальник зобовязується поставляти та передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати; розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі /а.с.48-49/.

Сторонами свої зобовязання за цим договором виконано, що підтверджується належними доказами /а.с.58-68/, а транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом покупця , що підтверджується товаро-транспортними накладними /а.с.69/.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справи, врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Отже вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом у судовому засіданні під час розгляду даної справи, та підтверджені належними письмовими доказами дають можливість зробити висновок про те, що факт реальності господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ» та контрагентом ТОВ «БК «УСПІХ» які на момент укладення та виконання господарського договору з позивачем щодо надання послуг, а саме поставки товару гумова суміш, були у встановлений чинним законодавством спосіб зареєстровані як юридичні особи та платники податків, позивачем було сплачено у вартості отриманих від його контрагентів ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ» та ТОВ «БК «УСПІХ», послуг/товарів та віднесення витрат по цим господарським операціям витрат підприємства, оскільки у позивача у справі були наявні усі необхідні первинні документи, з урахуванням положень ст..2,3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні » засвідчують наявність певних юридичних фактів, і як наслідок надають право позивачу на формування податкового кредиту певного звітного періоду з урахуванням сум ПДВ сплаченого у вартості послуг, які позивачем було отримано від вищезазначеного контрагента, при цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобовязання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобовязаннях, при цьому це стосується і податкових зобовязань, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару (послуг) покупець зобовязаний сплатити вартість товару (послуг) продавцю, до складу якої входить ПДВ, а продавець зобовязаний внести цю суму ПДВ до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару (послуг) цього обовязку саме на нього за це покладається відповідальність, і на продавця товару (послуг), який є платником податку, нормами чинного законодавства не покладено обовязку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності та сплати податків та зборів (обовязкових платежів) у даному випадку , що свідчить про те, що несплата продавцем товару (послуг) ПДВ до бюджету в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем товару.

Також, податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що така правова позиція, щодо розвязання спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який під час розгляду справи «Інтерсплав проти України ( заява №803/02) у рішенні від 09.01.2007р. зазначив, що державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Враховуючи вищенаведені обставини, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи, та приймаючи до уваги положення чинного податкового законодавства, зокрема положення п. 44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 та п.п.14.1.36, п.п.14.1.181, п.п.14.1.231, п.14.1 ст.14, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, колегія суддів вважає, що висновок податкового органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ» за договорам № 2301н від 23.01.2017р. і ТОВ «БК «УСПІХ» за договорам №1505усп від 15.05.2017р про поставку товара не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної адміністративної справи, що свідчить про те, що позивач у справі мав усі визначені чинним законодавством підстави визначення обєкту оподаткування ПДВ та для формування податкового кредиту з урахуванням сум ПДВ, який ним було сплачено у вартості отриманих від вищезазначених контрагентів послуг , а обрані відповідачем, який у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, підстави для визначення позивачу податкових зобовязань податковими повідомленнями - рішеннями № та № від 27.10.2017р., які є предметом оскарження у даній справі, не відповідають вимогам Податкового кодексу України, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог та визнання протиправним та скасування такого рішення субєкта владних повноважень.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обставини щодо належного виконання ТОВ «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «НІКС КОНСАЛТИНГ» і ТОВ «БК «УСПІХ» своїх зобовязань за договором про поставку товара, наявності підстав для віднесення ТОВ «Запорізький завод гумово-технічних виробів» витрат понесених за цим договором до складу валових витрат у відповідних звітних періодах та формування ТОВ «Запорізький завод гумово-технічних виробів» у відповідних періодах податкового кредиту з урахуванням суми ПДВ, яка сплачена у вартості послуг отриманих за цим договором, були предметом дослідження суду під час розгляду справи №808/3616/17 та встановлено факт укладення та належного виконання сторонами своїх зобовязань за договорами про поставку товару.

Так ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено підстави для звільнення від доказування. Зокрема, частиною 4 вказаної норми передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності. А тому посилання відповідача на кримінальні провадження є необгрунтованими,оскільки певні обставини можуть бути підтверджені лише належними та допустимими доказами.

В той же час, доказів наявності обвинувальних вироків щодо посадових осіб вищенаведених підприємств податковим органом не надано.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 19.12.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2017р. у справі №808/3616/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329 КАС України.

Повний текст виготовлено 30.05.2018р.

Головуючий суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко