Справа № 818/1831/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1831/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Лях О.П.

суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.,

за участю представника позивача Литвиненко В.О.,

представника відповідача Бикова Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 року (м.Суми, головуючий суддя І інстанції Глазько С.М., повний текст складено 29.01.2018 року) по справі № 818/1831/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" до Сумської митниці ДФС про визнння протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (далі - ТОВ "Сумифітофармація"), звернулося до суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС (далі- відповідач), в якому просив суд: (а.с.4-9)

- визнати протиправним та скасувати рішення від 07.11.2017 №UA805180/2017/000298/2 про коригування митної вартості товарів (частини рослин, сушені, не розфасовані для роздрібного продажу: - каркаде суха ціла квітка в кількості 12000 кг), заявленої ТОВ "Сумифітофармація" згідно митної декларації №UА805180/2017/017777;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у прийнятті митної декларації від 02.11.2017 №UA805180/2017/017777, а саме картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.11.2017 №UА805180/2017/00327.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю дій відповідача під час митного оформлення товару (каркаде суха ціла квітка), оскільки декларантом було надано всі необхідні документи, які чітко ідентифікували товар, містили об'єктивні та достовірні дані, які підтверджували митну вартість товару, а тому у відповідача були відсутні підстави для коригування митної вартості товару та відмови у його митному оформленні.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 року задоволено адміністративний позов ТОВ "Сумифітофармація". (а.с.80-85)

Не погодившись із судовим рішенням, Сумська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість , просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 року по справі № 818/1831/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. (а.с.89-104)

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що надані позивачем документи не містили достатньо відомостей для ідентифікації даної партії товару та підтвердження заявленої митної вартості товару. Також вказано про зазначення в інвойсі кількості товару меншої, ніж про це вказано у специфікації до відповідного контракту і, як наслідок, неможливість перевірки правильності обчислення митної вартості товарів за поданим контрактом, виходячи із його загальної вартості. При цьому, апелянтом вказано про неможливість визначення вартості товару, відправленого та перевезеного за відповідним коносаментом у зв'язку із відсутністю у коносаменті інформації щодо вартісних даних товару.

Крім того, апелянт вказав, що позивачем під час митного оформленя відповідних товарів не було надано будь-яких платіжних документів, які підтверджували б ціну, що фактично була сплачена за товар.

На неодноразові звернення Сумської митниці ДФС до позивача щодо надання додаткових документів, які підтверджували б митну вартість імпортованих товарів, позивачем було надано листи-відповіді, якими позивач повідомляв про надання всіх необхідних документів відповідого до вимог Митного кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу та під час апеляційного розгляду справи, представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечує, зазначивши, що всі необхідні та наявні документи були надані митному органу під час митного оформлення відповідних товарів, інших документів декларант не мав можливості надати у зв'язку із їх відсутністю. При цьому, позивач у звертає увагу, що Сумською митницею ДФС не було вкказано, яким чином, не провівши ідентифікацію тогвару, було прийнято рішення про коригування митної вартості такого товару згідно вартості раніше поставленого товару.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Як свідчать матеріали справи, 30.06.2017 між ТОВ "Сумифітофармація" (Покупець) та Krauter Mix GmbH, Німеччина, (Продавець) було укладено Контракт за № RА046453 на поставку товарів (рослинної сировини) відповідно до Специфікацій до даного Контракту. (а.с.14-15)

Відповідно до пп.2.1 та 3.1 Контракту поставка товару здійснюється на умовах, вказаних у Специфікаціях до даного Контракту. Відвантаження здійснюється видами транспорту, вказаними у специфікаціях до даного Контракту.

Положеннями п.3.2 Контракту передбачено, що відвантажуваний товар повинен супроводжуватися наступними документами: сертифікат походження, фітосанітарний сертифікат, рахунок-фактура (інвойс), транспорта накладна, пакувальний лист, сертифікат якості.

Згідно із пп.3.2 та 4.1 Контракту загальна сума контракту складає 200000,00 доларів США. Оплата здійснюється методом, вказаним у Специфікаціях до даного Контракту.

При цьому, у пункті п.8.5 Контракту вказано, що даний Контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018 року.,

На виконання умов вищевказаного Контракту між ТОВ "Сумифітофармація" (Покупець) та Krauter Mix GmbH, Німеччина, (Продавець) 30.06.2017 року було підписано Специфікацію №1. (а.с.16)

Відповідно до даної Специфікації №1 від 30.06.2017 року предметом постачання є рослинна сировина на загальну суму 64480,00 доларів США, а саме:

- Каркаде сухий цілий цвіт в кількості 24000 кг за ціною 1,52 долари США/кг на загальну суму 36480,00 доларів США;

- Каркаде сіфтінг в кількості 20000 кг за ціною 1,4 долара США/кг на загальну суму 28000,00 доларів США.

Крім того, в Специфікації до Контракту від 30.06.2017 року передбачено, що поставка вказаних товарів здійснюється на умовах FOB Апапа, Нігерія, згідно Інкотермс 2010. Доставка відбувається морем у контейнерах. Поставка товарів відбувається на територію України.

Аналогічні умови поставки передбачено і в інвойсі № GAR284985 від 31.08.2017 року. (а.с.17-21)

Поставка товару на умовах FOB - Апапа, Нігерія (назва порту відвантаження) «ІНКОТЕРМС 2010» передбачає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов'язок з митного очищення товару для експорту.

Крім того, відповідно до п.1.4. вказаної Специфікації оплата товарів здійснюється протягом 30 днів після прибуття товарів в порт призначення.

На виконання умов Контракту від 30.06.2017 № RА046453 відповідний товар надійшов на територію України та 06.10.2017 року Одеською митницею ДФС був поміщений під митний контроль. (а.с.18)

З метою митного оформлення товару 02 листопада 2017 року декларантом було подано до Сумської митниці ДФС митну декларацію № UA805180/2017/017777, в якій задекларовано митну вартість товару (частини рослин, сушені, не розфасовані для роздрібного продажу: каркаде суха ціла квітка) в кількості 12000 кг за ціною 1,52 долара США/кг на загальну суму 18240,00 доларів США. (а.с.12)

Разом з митною декларацією декларантом подані документи:

- Контракт №RA046453 від 30.06.2017 (а.с.14-15);

- Специфікація №1 від 30.06.2017 (а.с.16);

- інвойс №GAR284985 від 31.08.17 (а.с.17-21)

- пакувальний лист (а.с.22-23);

- сертифікат походження № 0004811 від 08.09.17 (а.с.24-25);

- фітосанітарний сертифікат № ІК2017/7119 від 08.09.2017 (а.с.29);

- сертифікат якості №35/17 від 03.08.17 (а.с.30);

- коносамент № MAEU 961420156 від 13.09.17 щодо перевезення товарів морем у контейнерах (а.с.26, 65);

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR№635 від 06.10.2017 щодо перевезення товарів автомобільним транспортом (а.с.27);

- рахунок №1602 від 26.09.2017 року щодо вартості перевезення товарів (а.с.32);

- лист щодо калькуляції ціни та прайс листа б/н від 28.09.2017 року (а.с.28);

- лист ДП «Держзовнішінформ» від 01.11.2017 року №111/533 щодо відповідності контрактних цін рівню відпускних цін постачальника та рівню ринкових цін на відповідний товар (а.с.31).

Митну вартість товару заявлено позивачем за основним методом, тобто, за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

За результатами розгляду документів, поданих для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №RA046453 від 30.06.2017, Сумською митницею ДФС було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 07.11.2017 №UA805180/2017/000298/2 (а.с.10) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.11.2017 №UА805180/2017/00327 (а.с.11).

При цьому, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, Сумська митниця ДФС зазначила (а.с.10, 33-35, 64), що «основний метод не застосовувався, оскільки використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально. Надані декларантом документи містять розбіжності, зокрема:

- в інвойсі GAR284985 від 31.08.2017 зазначено, що дата закінчення контракту 30.06.2017 (End of the Contract 30.06.2017), хоча згідно наданого контракту № RA046453 датою його підписання є 30.06.2017;

- в інвойсі зазначено, що кількість по контракту 96000 кг, хоча згідно п.2 контракту "Умови поставки та сума контракту" визначена лише сума, на яку здійснюється продаж товару, а не його кількість, а в Специфікації № 1 від 30.06.2017, за якою здійснюється поставка товару, зазначена кількість 44000 кг, а не 96000 кг, як визначено інвойсом;

- в інвойсі зазначено два види умови оплати за товар, які неоднозначно трактуються:

А. Оплата без відстрочення за умови передплати.

Б. Протягом 30 днів після прибуття товару в порт призначення.

Згідно Специфікації № 1 від 30.06.2017 оплата за товар здійснюється протягом 30 днів після прибуття товару в порт призначення. Згідно інвойсу порт призначення "Південний".

Як свідчать матеріали справи, згідно відміток Одеської митниці ДФС товар прибув 6на митну територію України 06.10.2017 та за умовами контракту на 06.11.2017 ТОВ "Сумифітофармація" мав сплатити за отриманий товар, та надати до митниці, згідно ч.2 ст.53 Митного кодексу України, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Банківські платіжні документи до Сумської митниці ДФС не надавались.

Декларантом було надано митниці вищеперелічений пакет документов, проте митним органом під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зроблено висновок про те, що декларантом не надано: оскільки зовнішньоекономічний контракт укладено не з виробником товару, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення (платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи), висновки про якісні характеристики товару від виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спец, експертними організаціями.

Між декларантом і митним органом проведено консультацію. Другорядний метод визначення митної вартості: за ціною договору щодо ідентичних товарів (а) не застосовувався тому, що відсутня інформація по операціях з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що і оцінювані товари. Підстави для визначення митної вартості: цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС ДФС України: МД № UA100010/2017/ 285342 від 13.10.2017.»

В подальшому, ТОВ "Сумифітофармація" листами від 02.11.2017 року №№368 та 371, від 03.11.2017 року № 374 та від 06.11.2017 року 3377 повідомило Сумській митниці ДФС про надання всіх необхідних відповідно до Митного кодексу України документів для митного оформлення відповідних товарів. Також позивач зазначив у даних листах, що надати інші документи не має змоги. (а.с.36-39)

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Також суд першої інстанції відмітив, що приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митним органом було встановлено одну ціну для різних товарів, що свідчить про необ'єктивність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 Кодексу митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Положеннями п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митні формальності становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Відповідно до ч.18 п.2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, фактурною вартістю є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Виходячи з положень ч.1 ст.49 Митного кодексу України, вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Приписами ч.1 ст.52 Кодексу передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч.ч.1 та 2 ст.53 Митного кодексу України вбачається, що Кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як свідчать матеріали справи, декларантом разом із вищевказаною митною декларацією від 02.11.2017 року № UA805180/2017/017777 було подано, зокрема: контракт №RA046453 від 30.06.2017; специфікацію №1 від 30.06.2017; інвойс №GAR284985 від 31.08.2017; пакувальний лист; сертифікат походження № 0004811 від 08.09.2017; фітосанітарний сертифікат № ІК2017/7119 від 08.09.2017; сертифікат якості №35/17 від 03.08.2017; коносамент № MAEU 961420156 від 13.09.17 щодо перевезення товарів морем у контейнерах; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR№635 від 06.10.2017 щодо перевезення товарів автомобільним транспортом; рахунок №1602 від 26.09.2017 року щодо вартості перевезення товарів; лист щодо калькуляції ціни та прайс листа б/н від 28.09.2017 року; лист ДП «Держзовнішінформ» від 01.11.2017 року №111/533 щодо відповідності контрактних цін рівню відпускних цін постачальника та рівню ринкових цін на відповідний товар.

При цьому, митну вартість товарів декларантом було визначено та заявлено за першим методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Положеннями ч.1 ст.58 Кодексу визначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

При цьому, відповідно до п.2 ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів зобовязаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Згідно з п. 4.4. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, декларацією митної вартості; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що під час митного оформлення товару у митного органу виникли сумніви щодо належності інвойсу та коносаменту наданих декларантром до даної партії товару.

Колегія суддів приймає до уваги доводи позивача про те, що умовами контракту від 30.06.2017 року передбачена поставка товару на умовах, зазначених в специфікаціях до контрокту загальною сумою 200000,00 дол.США.

Відповідно до умов п.8.5 Контракту даний Контракт діє до 31.12.2018 року.

В інвойсі вказана вся кількість товару, який повинен бути поставлений, а в специфікації - кількість партії товару який фактично поставлено згідно митних декларацій №UA 805180/2017/018180, №UA 805180/2017/018098, №UA 805180/2017/01088.

Відповідно до Специфікації №1 від 30.06.2017 року предметом постачання є рослинна сировина на загальну суму 64480,00 доларів США, а саме:

- Каркаде сухий цілий цвіт в кількості 24000 кг за ціною 1,52 долари США/кг на загальну суму 36480,00 доларів США;

- Каркаде сіфтінг в кількості 20000 кг за ціною 1,4 долара США/кг на загальну суму 28000,00 доларів США.

Колегія суддів вважає правильним ваисновок суду першої інстанції про те, що приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної деклараці за даними з ЄАЛС (МД №100010/2017/235342 від 13.10.2017р.) відповідачем безпідставно встановлено одну ціну (1,9 дол.США/кг) для різних товарів: каркаде суха ціла квітка та каркаде суха ламана квітка (сіфтіінг), що свідчить про необ'єктивність визначення митної вартості та цей висновок суду першої інстанції не спростовано відповідачем під час апеляційного розгляду справи.

Як пояснив під час апеляційного розгляду справи представник позивача , саме якість постановленого товару не влаштувала позивача, що зумовило несплату отриманого товару.

Зважаючи на те, що умовами контракту передбачено можливість сторонами до закінчення строку дії контракту підписати додаткові специфікації щодо поставки товару або внесення змін щодо ціни контракту та кількості поставляємих товарів, позивачем було здійснено коректування відповаідних інвойсів з дотриманням необхідних продедур..

Зазначене підтверджується додатковими доказами, які надані позивачем під час апеляційного розгляду справи, а саме: копією коректування до інвойсу № GAG 014465 від 01.03.2018р.;копією коректування до інвойсу № GAG 014467 від 02.03.2018р.,копією коректування до інвойсу № GAG 014478 від 06.03.2018р., при цьому оплата товару здійснена вже після коректування 06.03.2018 (а.с.122,123).

Крім того, зі змісту Контракту №RA046453 та Специфікації №1 вбачається, що їх було укладено 30.06.2017 року. В той же час, в інвойсі №GAR284985 від 31.08.2017 року вказано, що датою замовлення є 21.07.2017 року, а в коносаменті № MAEU 961420156 від 13.09.17 щодо перевезення товарів морем у контейнерах зазначено про завантаження відповідних товарів на борт морського судна 22.08.2017 року.

При цьому, із сертифікату походження товару № 0004811 та фітосанітарного сертифікату № ІК2017/7119 слідує, що вони видані 08.09.2017 року.(а.с. 24,29)

За умовами поставки FOB «ІНКОТЕРМС 2010» на продавця покладається обов'язок з митного очищення товару для експорту. Хоча вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження.

Зважаючи, що на завантаження певних товарів, тим більше у значних кількостях, як в даному випадку, необхідний певний час, то здійснення такого завантаження ще до виписування інвойсу не впливає на ціну такого товару. В даному випадку, беручи до уваги умови поставки цього товару, це впливає лише на момент переходу усіх витрат і ризиків чи втрат ушкодження товару на покупця.

При цьому суд зважає, що продавцю необхідно ще дійснити митне очищення відповідних товарів для їх експорту, тобто, для надання покупцю можливості вивезти ці товари із певної країни.

Суд також не може не прийняти до уваги доводи позивача про те, що здійснення поставки відповідних товарів шляхом їх завантаження на борт морського судна 22.08.2017 року, виписування 31.08.2017 року відповідного інвойсу, здійснення оформлення відповідних сертифікатів походження та фітосанітарного 08.09.2017 року, а також подальша відправка таких товарів морем у контейнерах 13.09.2017 року та, відповідно, прибуття цього морського судна у порт призначення 06.10.2017 року жодним чином не протирічить господарській діяльності позивача та не може впливати на ціну товарів чи можливість їх ідентифікації.

При здійсненні декларування позивачем було надано всі документи, які передбачені п.3 Контракту, які були у його розпорядженні та які в повній мірі містили інформацію про складові задекларованої митної вартості товару , в тому чимслі і про якісні і вартісні характеристики товару., зокрема висновок ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 01.11.2017 №111/533, яким підтверджена заявлена митна вартість товару позивача, окрім того зазначено, що вказаний висновок діє до 30.01.2018.

При цьому позивач правомірно робив посилання на положення міжнародної угоди ГАТТ, а саме: Згідно параграфу 2. Генеральної угоди з тарифів і торгівлі Жоден член СОТ не може вимагати або примушувати будь-яку особу, яка не є його резидентом, надавати для вивчення або дозволяти одержувати доступ до будь-якого рахунка чи інших записів для цілей визначення обчислення вартості.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість адміністративного позову позивача.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування - відсутні.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.01.2018р. по справі № 818/1831/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку, а у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 червня 2018 року.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд М.М. Яковенко