Справа № 552/1714/18
Суддя: Шаповал Т. В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1714/18
Провадження № 2-а/552/74/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Шаповал Т.В.

при секретарі Дубовик І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні Київського районного суду м. Полтава адміністративну справу № 552/1714/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дьоміна Владислава Юрійовича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 29 березня 2018 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідачів про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що постановою інспектора патрульної поліції від 20 березня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України з накладенням штрафу.

Вказував, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В своїй позовній заяві просив суд визнати неправомірними дії інспектора щодо винесення постанови та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення БР № 653841 від 20 березня 2018 року.

Позивач в судове засідання не з»явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але до суду продано відзив на позовну заяву, в якому просять в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дьоміна В.Ю. від 20 березня 2018 року серії БР № 653841 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України з накладенням штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач визнаний винним в тому, що 20 березня 2018 року о 11год. 30 хв. на 343 км а/д Київ-Харків, керував транспортним засобом BMW Х1, д.н.з.НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема, посвідчення водія відповідної категорії.

Відтак, не пред'явлення водієм для перевірки посвідчення водія відповідної категорії є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що дійсно позивач 20 березня 2018 року о 22 год. 15 хв. на 343 км а/д Київ-Харків керував транспортним засобом BMW Х1, д.н.з.НОМЕР_1 .

Разом з тим, позивач повністю заперечує факт керування транспортним засобом без посвідчення водія

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, використовуючи на власний розсуд надані йому права, жодних доказів в заперечення позовних вимог та на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, до суду не надав, як не було надано і відеозапис події.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи достатніх доказів того, що позивач 20 березня 2018 року керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія, і доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, постанова інспектора про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України підлягає скасуванню.

Але суд не погоджується з доводами позивача щодо порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, недодержання процедури розгляду адміністративної справи, тощо.

Позивачем не додано до матеріалів справи жодного підтвердження порушення інспектором розгляду адміністративної справи.

З цих підстав суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідач порушив процедуру розгляду справи, передбаченої статтями 278, 279 КУпАП.

Тому позовні вимоги про визнання дій інспектора патрульної поліції протиправними задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного позов підлягає до часткового задоволення.

Судові витрати за розгляд справи суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №653841, винесену 20 березня 2018 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дьоміним Владиславом Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати за розгляд справи судом віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Шаповал