Справа № 706/1062/17
Суддя: Орендарчук М. П.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 706/1062/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Пізняк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти УПП у м. Тернополі ОСОБА_2, інспектор роти БУПП у м. Хмельницькому ДПП ОСОБА_3, поліцейський роти №2 УПП у м. Хмельницькому ДПП ОСОБА_4, про оскарження дій суб"єктів владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 3 роти УПП у м. Тернополі ОСОБА_2, інспектор роти БУПП у м. Хмельницькому ДПП ОСОБА_3, поліцейський роти №2 УПП у м. Хмельницькому ДПП ОСОБА_4, про оскарження дій суб"єктів владних повноважень.

В позові вказав, що 01.08.2017 року о 00 год 05 хв. На а/д M12 Стрий - Знам'янка, км 342 працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль DAF FTG XF 105 яким він управляв. Після зупинки автомобіля та перевірки документів на перевезення та на право управління працівником поліції стосовно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення АР № 649415. Із вказаними у постанові правопорушеннями (ст. 132-1 КУпАП)

Разом із тим, цієї ж ночі, а саме о 01 год. 35 хв., рухаючись а/д Стрий - Знам'янка км.289 його повторно зупинено працівником патрульної поліції ОСОБА_5, інспектором роти БУПП у м. Хмельницькому ДПП та повторно "складено постанову АР № 360256 про скоєння того ж правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень, тим самим порушивши його конституційне право передбачене ст. 61 Конституції України - ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення.

01.08.2017р. о 03 год. 36 хв. на 198 км а/д Стрий - Знам'янка його знову ж таки було зупинено працівниками патрульної поліції, а саме ОСОБА_4, поліцейським роти №2 УПП у м. Хмельницькому ДПП та складено постанову АР № 370534 про скоєне правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень. Своїми діями ОСОБА_4 порушив його конституційне право передбачене ст. 61 Конституції України.

Також цього дня, о 06 год. 45 хв. на 155 км а/д Стрий - Знам'янка його було зупинено працівником поліції ОСОБА_2, інспектором 3 роти УПП у м. Тернополі ДПП та складено постанову АР № 615465 про накладення на нього штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Вважає, що його конституційне право передбачене ст. 61 Конституції України порушене.

З урахуванням заяви позивач прохає суд постановити рішення яким: Визнати протиправними дії інспектора Репело Романа Петровича. Скасувати постанову АР № 615465 від 01.08.2017 року про накладення адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та скасувати вищевказану постанову.

Визнати протиправними/дії інспектора Чаплинського Віталія Валерійовича. Скасувати постанову АР № 370534 про накладення адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та скасувати

Визнати протиправними /дії інспектора Потожевського Володимира Вікторовича. Скасувати постанову АР № 360256 про накладення адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та скасувати вищевказану постанову.

В судове засідання позивач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить справу розглядати у його відсутність, на що надав суду пояснення на заперечення відповідачів.

В судове засіданні відповідачі не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Згідно наданих заперечень представником відповідача та відповідачів - інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Тернопіді ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6,, представника відповідача ОСОБА_7 інспектор роти № 2 БУПП у м. Хмельницькому ДПП, інспектора Чаплинського Віталія Валерійовича поліцейський роти №2 УПП у м. Хмельницькому ДПП та заперечення третьої особи на стороні відповідач ОСОБА_8 патрульної поліції м.Тернополі Депертаменту патрульної поліції, позовні вимоги не визнають, прохали суд відмовити позивачу в їх задоволенні, оскільки постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1В складено інспекторами Репело Роман Петрович, інспектор 3 роти УПП у м. Тернополі ДПП, ОСОБА_7 інспектор роти №2 БУПП у м. Хмельницькому ДПП, ОСОБА_4 поліцейський роти №2 УПП у м. Хмельницькому ДПП за порушення ним Правил дорожнього руху, і до адміністративної відповідальності він був притягнутий правомірно.

Згідно заперечення наданого інспектором роти № 2 батальйону УПП у м.Хмельницькому ДПП ОСОБА_7, та інспектором роти № 2 батальйону УПП у м.Хмельницькому ДПП ОСОБА_9 зазначається, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом, а саме відео файл №...0095, відеокамера №4326 (відеокамера ОСОБА_7В.), година відео зйомки 1год 33 хв, де водій (позивач визнає порушення), 1 год 32 хв водій надає дозвіл на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, проте на проїзд по іншій трасі. А також відео файл №.787, відеокамера №4333 (відеокамера ОСОБА_9В.), година відео зйомки - З год. 34 хв, де водій визнає своє порушення, зазначає, що згідний з порушенням. Також, позивачем підписані обидві постанови про накладення на нього адміністративного стягнення без будь-яких зауважень та пояснень, проте відповідачами даних відеозаписів суду не надано, також варто зазначити, що підпис стосується лише щодо отримання копії постанови.

Також вище зазначені відповідачі в даному запереченні зазначають, що в самій позовній заяві позивач погоджується із постановою у справі про адміністративне правопорушення АР №649415 від 01.08.2017 р. із таким же висунутим обвинуваченням , що і у постановах, що оскаржуються, проте згідно з позовної заяви наданою суду, данні щоб свідчили про визнання позивачем хоча б однієї постанови відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що інспектором Репело Романом Петровичем, складено постанову серії АР № 615465 від 01.08.2017 року про накладення адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в розмірі 510 грн, інспектором Чаплинським Віталієм Валерійовичем складено постанову серії АР № 370534 про накладено адміністративний штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в розмірі 510 грн., також інспектором Потожевським Володимиром Вікторовичем, складено постанову серії АР № 360256 про накладено адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в розмірі 510 грн.

Суд вважає дії інспекторів поліції, які притягнули ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і наклали на нього адміністративне стягнення у вигляді 510 гривень штрафу не правомірними.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Дані спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст.132-1, 251, 288 і 293 КУпАП.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобі за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно п.4 розділу «Умови і режим проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів» правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі зокрема, дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Державтоінспекцією. Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4-2. ПДР України, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р., - зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів а тому прошу суд

Згідно із Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР Україною ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року, Перший протокол, протоколи N 4 і N 7 до Конвенції, підписані від імені України 19 грудня 1996 року, та протоколи N 2 і N 11 до Конвенції, підписані від імені України 9 листопада 1995 року у м. Страсбурзі.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Положення попереднього пункту не перешкоджають відновленню провадження у справі згідно із законом та кримінальною процедурою відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів чи в разі виявлення суттєвих недоліків у попередньому судовому розгляді, які могли вплинути на результати розгляду справи.

За нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає дії інспекторів поліції ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які притягнули ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і наклали на нього адміністративні стягнення у виді штрафу по 510 гривень кожен, неправомірними, оскільки саме за це ж порушення правил дорожнього руху по ст.132-1 КУпАП на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення постановою інспектора від 01.08.2017 року про те, що о 00 год 05 хв. На а/д M12 Стрий - Знам'янка, км 342 працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль DAF FTG XF 105 яким він керував. Після зупинки автомобіля та перевірки документів на перевезення та на право управління працівником поліції стосовно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення АР № 649415. Із вказаними у постанові правопорушеннями (ст. 132-1 КУпАП), а двічі притягнення до адміністративної відповідальності за одне й теж саме правопорушення не передбачено, тому суд скасовує постанови інспекторів поліції ОСОБА_2, постанови серії АР № 615465 від 01.08.2017 року, ОСОБА_4, постанови серії АР № 370534 від 01.08.2017 року, ОСОБА_5, постанови АР № 360256 від 01.08.2017 про накладення адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та скасовує постанови про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1В за ст. 132-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти УПП у м. Тернополі ОСОБА_2, інспектор роти БУПП у м. Хмельницькому ДПП ОСОБА_3, поліцейський роти №2 УПП у м. Хмельницькому ДПП ОСОБА_4, про оскарження дій суб"єктів владних повноважень задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора Репело Романа Петровича. Скасувати постанову АР № 615465 від 01.08.2017 року про накладення адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та скасувати вищевказану постанову.

Визнати протиправними дії інспектора Чаплинського Віталія Валерійовича. Скасувати постанову АР № 370534 про накладення адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та скасувати

Визнати протиправними дії інспектора Потожевського Володимира Вікторовича. Скасувати постанову АР № 360256 про накладення адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та скасувати вищевказану постанову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: М.П. Орендарчук