Справа № 826/13989/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єфимець Ю.С., Державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз О.Б., за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції у місті Києві, Громадської організації "Федерація академічного веслування України" про визнання протиправним та скасування рішення і запису, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єфимець Ю.С., Державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз О.Б., за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції у місті Києві, Громадської організації "Федерація академічного веслування України" про:

- визнання протиправним та скасування рішення головного спеціаліста відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державного реєстратора Мороз О.Б., від 04 липня 2017 року про реєстрацію змін до відомостей про громадське об'єднання зі статусом юридичної особи Громадської організації "Федерація академічного веслування України", що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- визнання протиправним та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №1024265 від 04 липня 2017 року, внесений Єфимець Ю.С. щодо реєстрації змін до відомостей про громадське об'єднання зі статусом юридичної особи Громадської організації "Федерація академічного веслування України", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та скасування державної реєстрації.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З огляду на відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 липня 2017 року головним спеціалістом відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державним реєстратором Мороз О.Б., розглянувши документи Громадської організації "Федерація академічного веслування України", подані 30 червня 2017 року уповноваженою особою ОСОБА_5 для реєстрації змін до відомостей про організацію, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, прийнято рішення №3335 про проведення державної реєстрації змін до відомостей про громадське об'єднання зі статусом юридичної особи - Громадської організації "Федерація академічного веслування України", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі вказаного рішення Державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єфимець Ю.С. було внесено запис №1024265 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вважаючи зазначене рішення та запис протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулює Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року №755-VI (далі по тексту - Закон України від 15 травня 2003 року №755-VI), в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України від 15 травня 2003 року №755-VI державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України від 15 травня 2003 року №755-VI передбачено, що громадські формування - політичні партії, структурні утворення політичних партій, громадські об'єднання, місцеві осередки громадського об'єднання із статусом юридичної особи, професійні спілки, їх об'єднання, організації профспілки, передбачені статутом профспілки та їх об'єднання, творчі спілки, місцеві осередки творчих спілок, постійно діючі третейські суди, організації роботодавців, їх об'єднання, відокремлені підрозділи іноземних неурядових організацій, представництва, філії іноземних благодійних організацій.

Перелік документів, що подаються заявником для державної реєстрації юридичної особи передбачені статтею 17 Закону України від 15 травня 2003 року №755-VI.

Частиною 4 статті 17 Закону України від 15 травня 2003 року №755-VI передбачено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи:

- заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

- примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою;

- реєстр осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи, - у разі внесення змін до відомостей про громадські об'єднання, політичні партії;

- документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення відповідно до статуту громадського формування про внесення змін до Єдиного державного реєстру, - у разі державної реєстрації змін до відомостей про громадське формування;

- установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі.

Вимогами частини 2 статті 6 Закону України від 15 травня 2003 року №755-VI передбачено, що державний реєстратор: приймає документи; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Перелік підстав для відмови у державній реєстрації є виключним та передбачений статтею 28 Закону України від 15 травня 2003 року №755-VI.

Так, підстави для відмови у державній реєстрації: документи подано особою, яка не має на це повноважень; у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії; у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв'язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи; не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку; документи суперечать вимогам Конституції та законів України; документи суперечать статуту громадського формування; порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи; невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону; щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов'язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії реєстраційної справи, Державному реєстратору Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз О.Б. для здійснення державної реєстрації змін до установчих документів Громадської організації "Федерація академічного веслування України" було подано: реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; рішення про внесення змін до установчих документів (примірник оригіналу); нова редакція установчих документів; документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи; документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; реєстр присутніх; протокол мандатної комісії, протокол лічильної комісії.

Перелік наведених документів свідчить, що державному реєстратору було надано весь пакет необхідних документів для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Водночас, відповідно до пункту 1 статті 8 Статуту Громадської організації "Федерація академічного веслування України" у редакції від 30 травня 2007 року, вищим керівним органом Федерації є Конгрес.

Пунктом 3 статті 8 Статуту Федерації передбачено, що повноваження щодо прийняття рішень має Конгрес, скликаний відповідно до вимог Статуту. Конгрес вважається правомочним, якщо на ньому присутні не менше 2/3 обраних делегатів. Рішення, прийняті Конгресом з порушенням вимог Статуту, є недійсними.

Згідно пункту 3 статті 9 Статуту рішення Конгресу про реорганізацію чи ліквідацію Федерації, про внесення змін до статуту Федерації, відчуження майна Федерації на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна Федерації приймаються більшістю не менш як 3/4 голосів обраних делегатів, рішення з інших питань приймаються простою більшістю голосів присутніх делегатів.

З документу, що підтверджує правомочність прийняття рішення позачергового Конгресу Федерації від 20 червня 2017 року та протоколу №1 позачергового Конгресу Федерації від 20 червня 2017 року, поданого на реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, за рішення, прийняті на засіданні 20 червня 2017 року проголосували 47 присутніх осіб, з яких 40 делегатів колективних членів, осередків Федерації.

Позивач стверджує, що Конгрес 20 червня 2017 року не був правомочним приймати будь-які рішення, оскільки не дотримано порядок скликання такого Конгресу, а документи, подані на реєстрацію суперечать нормам Статуту Громадської організації "Федерація академічного веслування України" та положенням чинного законодавства.

Водночас, повноважність скликання позачергового Конгресу Федерації та повноважність прийняття на ньому рішень є корпоративним спором, а відтак не підлягає вирішенню в межах даної адміністративної справи. При цьому, доказів звернення до господарського суду з метою оскарження результатів позачергово Конгресу Федерації матеріали справи не містять.

Стосовно доводів позивача щодо невідповідності найменування вимогам закону та Статуту Федерації, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.1 Вимог до написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки, затверджених наказом Міністерства юстиції України 05 березня 2012 року №368/5 (далі по тексту - Наказ №368/5), вимоги до написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки встановлюються відповідно до частини 7 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ) та назву.

Згідно з пункту 3.1 Наказу №368/5, назва юридичної особи береться у лапки та зазначається безпосередньо після організаційно-правової форми суб'єкта господарювання (крім органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ).

Позивач зазначає, що в пункті 1.1 Статуту Федерації, поданого на державну реєстрацію, назву Федерації визначено як Федерація академічного веслування України, що не відповідає наведеним вище вимогам, затвердженим Наказом №368/5.

Водночас, як вбачається з титульної сторінки Статуту (в новій редакції, затвердженій на позаплановому Конгресі від 20 червня 2017 року), так і з пункту 1.2 Статуту, найменування організації зазначено як Федерація академічного веслування України, що повністю відповідає відомостям про найменування організації, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Крім того, доводи позивача про те, що Статут Федерації у новій редакції суперечить вимогам статті 11 Закону України "Про громадські об'єднання" оскільки найменування не містить посилання на організаційно-правову форму не беруться судом до уваги, адже в Статуті в редакції від 30 вересня 2017 року найменування Федерації визначені аналогічним чином та зареєстровані у визначеному законодавством порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки твердження позивача не знайшли свого документального та нормативного підтвердження.

Також, з наявних матеріалів справи (а.с. 190, т.1) судом встановлено, що станом на момент прийняття Державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз О.Б. оскаржуваного рішення, в єдиному державному реєстрі містились відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії, а саме - ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року №755/4056/17.

Водночас, дана заборона поширюється на неможливість проведення реєстраційних дій по внесенню записів та змін до відомостей про Федерацію, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язаних виключно зі зміною керівника та підписантів Організації, в той час, як в даному випадку мало місце внесення змін до установчих документів Федерації.

Крім того, станом на момент вирішення даної справи ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року №755/4056/17 скасовано.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суд.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Відтак завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Однак, порушення вимог Закону діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 31 січня 2018 року №К/9901/1141/18.

В позовній заяві позивач стверджує, що її права порушуються оскаржуваним рішенням, оскільки ОСОБА_2 у відповідності до протоколу Позачергового Конгресу 04 лютого 2017 року було визначено одним з виконуючих обов'язків керівника Федерації та саме позивача було уповноважено на проведення наступних Позачергових Конгресів.

Водночас, у чому полягає неможливість звернення ОСОБА_2 як виконуючого обов'язки керівника Федерації до суду саме за захистом інтересів Федерації, позивачем не зазначено. Крім того, позивачем не зазначено в чому саме полягає порушення її прав та законних інтересів при прийнятті оскаржуваного рішення та вчиненні оскаржуваного запису.

При цьому, з рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації змін до відомостей про громадське об'єднання зі статутом юридичної особи від 06 липня 2017 року №12915/0/11-17 (відомості про оскарження та/або скасування якого в матеріалах справи відсутні) вбачається, що згідно відомостей Реєстру громадських об'єднань та реєстраційної справи Організації першим віце-президентом Організації є Довгородько В.І., а тому у відповідності до Статуту Організації саме він може тимчасово виконувати обов'язки Президента Організації.

Підсумовуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення її прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку