Справа № 817/1495/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1495/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря Шведюк М.М.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "21" грудня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , -

суддя в 1-й інстанції - Щербаков В.В.,

час ухвалення рішення - 13 год. 17 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 08.01.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.01.2017 №.

Позивачем збільшено позовні вимоги, згідно з якими просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області форми «Р» від 04.01.2017 №, від 04.01.2017 №, від 04.01.2017 №. Збільшені позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта перевірки, на підставі якого прийнято оспорювані рішення податкового органу, не ґрунтуються на достовірних, об'єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 04.01.2017 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 04.01.2017 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 04.01.2017 №.

Стягнуто із суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача ОСОБА_2 ) судовий збір в сумі 8420,00грн. (вісім тисяч чотириста двадцять гривень).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в ході перевірки контролюючим органом встановлено, що позивачем недотримано умови звільнення від сплати митних платежів при ввезенні на митну територію такого транспортного засобу. У зв'язку з чим, органом доходів і зборів донараховано: податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами; акцизного податку з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів і велосипедів), ввезених на митну територію України фізичними особами; додаткового імпортного збору на товари, що ввозяться на територію України фізичними особами; мита на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться громадянами. Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам законодавства, а тому підстави для їх скасування відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу - безпідставною. Вказав, що твердження відповідача про недотримання умов звільнення від сплати митних платежів при ввезенні на митну територію такого транспортного засобу є необґрунтованим, оскільки документи, на які здійснюється посилання та є основою таких тверджень відповідача, не використовувалися ним при прийнятті оспорюваних рішень. Крім того, позивач повернувся на постійне проживання в Україну 18.12.2014, а не 02.08.2011 як стверджує відповідач, оскільки дозвіл на постійне місце проживання в США (Посвідчення постійного резидента (Permanent Resident Card) виданий до 19.09.2018. Відтак, позивач має законне право на пільгове ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що у період з 28.11.2016 по 12.12.2016 посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області, на підставі наказу від 22.11.2016 №731, проведено документальну невиїзну перевірку дотримання фізичною особою - громадяном України ОСОБА_2 вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 17.03.2015 №205070000/2015/009739, за наслідками якої складено акт від 26.12.2016 №308/17-00-13-02/НОМЕР_1.

Згідно з висновками вказаного акта перевірки, органом доходів і зборів встановлено порушення вимог ст.257, ч.1 та 2 ст.270, ч.1 ст.272, ч.2 ст.277, ст.278, пп.«б», п.3 ч.10 ст.374 Митного кодексу України, п.187.8 ст.187, пп.215.3.5-1 п.215.3 ст.215, п.216.4 ст.216 Податкового кодексу України, пп.4.2 п.4 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708 (далі - Правила №1118), статтей 1-2 Закону України "Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті ХІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року", що призвело до несвоєчасної сплати та сплати в неповному обсязі митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації типу IM 40 ДЕ від 17.03.2015 №205070000/2015/009739 на загальну суму 510833,21грн., у т.ч.: ввізне мито - 7619,63грн.; акцизний податок з товарів, які ввозяться на митну територію України - 401565,50грн.; податок на додану вартість - 97838,26грн.; додатковий імпортний збір - 3809,82грн.

04.01.2017 на підставі акту перевірки ГУ ДФС у Рівненській області були прийняті податкові повідомлення -рішення:

- № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 122297,83грн. (97838,26грн. - за основним зобов`язанням, 24459,57грн. - за штрафними санкціями);

- № про збільшення грошового зобов'язання з акцизного податку з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів і велосипедів), ввезених на митну територію України фізичними особами, на суму 501956,88грн. (401565,50грн. - за основним зобов`язанням, 100391,38грн. - за штрафними санкціями);

- № про збільшення грошового зобов'язання з додаткового імпортного збору на товари, що ввозяться на територію України фізичними особами, на суму 4762,28грн. (3809,82грн. - за основним зобов`язанням, 952,46грн. - за штрафними санкціями);

- № про збільшення грошового зобов'язання з мита на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться громадянами, на суму 9524,54грн. (7619,63грн. - за основним зобов`язанням, 1904,91грн. - за штрафними санкціями).

Вважаючи такі рішення податкового органу протиправними, ОСОБА_2 звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що позивачем при розмитнені транспортного засобу було надано недостовірну інформацію з метою ухилення від сплати податків та зборів відповідачем не надано.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до законодавства України в сфері здійснення державної митної справи, фактурна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України є складовою частиною митної вартості товарів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.51 Митного кодексу України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2015 ОСОБА_2 звернувся до Волинської митниці Міндоходів із заявою стосовно митного оформлення автомобіля марки "HONDA", модель - "ODYSSEY 3,5", номер кузова - НОМЕР_3.

17.03.2015 декларантом подано митну декларацію типу IM 40 ДЕ №205070000/2015/009739, у графі 31 якої зазначено, що переселення на постійне місце проживання громадянина України ОСОБА_2: Легковий автомобіль бувший у використанні - 1 шт., призначений для використання по дорогах загального користування, марка - "HONDA", модель - "ODYSSEY 3,5", календарний рік виготовлення - 2006, модельний рік виготовлення - 2006, номер кузова - НОМЕР_3, тип кузова - легковий універсал, номер двигуна - НОМЕР_4, тип двигуна - бензиновий, робочий об'єм циліндрів двигуна - 3500 см3, потужність - 187 кВт, маса в разі повного завантаження - 2730 кг, загальна кількість місць, включаючи водія - 7, категорія ТЗ за документами виробника МІ. Колісна формула - 4x2. Виробник - "Honda manufacturing Of Alabama", US. Торговельна марка "Honda"". Загальна фактурна та митна вартість транспортного засобу задекларована в сумі 3500 доларів США, що по курсу НБУ станом на дату оформлення митної декларації еквівалентно 76196,33грн.

Для митного оформлення транспортного засобу ОСОБА_2 були подані наступні документи:

1. паспорт громадянина України для виїзду за кордон від 09.06.2011 НОМЕР_5, виданий органом 3USA3 з відміткою Генерального консульства України в Сан-Франциско про постійне проживання в США;

2. паспорт громадянина України НОМЕР_6 виданий 25.02.2015 Маневицьким PC УДМС України у Волинській області;

3. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 03.06.2013 НОМЕР_6;

4. довіреність від 03.02.2015 НОМЕР_7;

5. сертифікат відповідності від 26.12.2014 №UA1.193.0154738-14;

6. експертне заключення Волинської ТПП №Т-154 від 27.02.2015.

У графі 36 вищезазначеної митної декларації зазначено, що ОСОБА_2 надано пільгу, визначену Підпунктом «б» п.3 ч.10 ст.374 Митного кодексу України - транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8711 згідно з УКТ ЗБД та товари, що класифікуються в товарній позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД в разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну (код пільги - 301).

Волинською митницею ДФС було здійснено оформлення митної декларації IM 40 ДЕ №205070000/2015/009739 та випущено товар - автомобіль марки "HONDA", модель - "ODYSSEY 3,5", номер кузова - НОМЕР_3, у вільний обіг.

Приписами п.3 ч.10 ст.374 Митного кодексу України, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами: а) товари, призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб громадянина та початкового облаштування, що ввозяться (пересилаються) громадянами у зв'язку з переселенням на постійне проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, за умови документального підтвердження того, що до дня видачі цього документа громадянин проживав на території країни, з якої вибув, не менше трьох років; б) транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702,8703,8704 (загальною масою до 3,5 тони), 8711 згідно УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне місце проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні.

Відповідно до п.4.2 розділу ІІІ Правил №1118, підтвердженням права на здійснення митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування, згідно з вимогами статті 8 Закону України "Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України", є такі документи та відмітки в них: для громадян України, які переселяються на постійне місце проживання в Україну:

а) паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання", проставленим й анульованим відповідним підрозділом міграційної служби, або з відміткою про анулювання напису "Постійне проживання", засвідченого гербовою печаткою консульської установи України в країні попереднього проживання такого громадянина (для громадян України, які раніше виїхали за межі України тимчасово та подали клопотання про залишення на постійне проживання за кордоном), та відмітками про дату поставлення та зняття з постійного консульського обліку, засвідченими гербовою печаткою консульської установи України в країні попереднього проживання такого громадянина або анульованою відміткою про дату поставлення на постійний консульський облік, засвідченою гербовою печаткою консульської установи України в країні попереднього проживання такого громадянина;

б) паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні (може бути відсутнім при перетині митного кордону України);

Судом встановлено, що позивач постійно проживав у США, перебував на постійному консульському обліку Генерального консульства України в Сан-Франциско до 18.12.2014 та був знятий з консульського обліку, ним належним чином підтверджено проживання на території країни, з якої прибув, більше трьох років на законних підставах, що стверджено його закордонним паспортом громадянина України з відповідними відмітками.

Відповідно до ч.1 ст.289 Митного кодексу України, обов'язок зі сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактично ввезення цих товарів на митну територію України або після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання.

При митному оформленні товарів за кодами 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України або надходять на адресу громадян у несупроводжуваному багажі чи у вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості за МД нараховуються ввізне мито за повними ставками Митного тарифу України, податок на додану вартість та в установлених законодавством України випадках - акцизний податок (п.2.5 Порядку №581) та екологічний податок за утилізацію знятих з експлуатації транспортних засобів.

Згідно з пп.215.1 ст.215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належать автомобілі легкові.

Приписами пп.215.3.5-1 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, ставка податку на автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі, з робочим об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 см3, що використовувалися більше як 5 років, класифіковані за кодом згідно з УКТ ЗЕД 8703 24 90 30, на момент митного оформлення митної декларації типу ІМ40ДЕ від 17.03.2015 №205070000/2015/009739 становила 4,985 євро за 1 куб. см об'єму циліндрів двигуна.

Згідно з п.187.8 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань податку на додану вартість у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно з п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за офіційним курсом валюти України до цієї іноземної валюти, встановленим НБУ, що діє на день подання митної декларації для митного оформлення.

Статтею 278 Митного кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дана подання органу фіскальної служби митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом фіскальної служби у випадках, визначених Митного кодексу України та законами України.

З врахуванням вимог статті 280 Митного кодексу України та відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VІІ «Про митний тариф України», для товарів за кодом НОМЕР_2 ставка мита складає 10 відсотків.

Об'єктами оподаткування додатковим імпортним збором є, зокрема, товари, визначені у п.2 ч.1 ст.277 Митного кодексу України, а саме: товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу ХІІ Митного кодексу України та розділів V та VІ (ст.2)

Базою оподаткування додатковим імпортним збором є митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України (ст.3), для товарів, що класифікуються у товарних групах 25-97 згідно УКТЗЕД ставка збору складає 5 відсотків (ст.4)

Відповідно до п.2 ч.1 ст.292 Митного кодексу України, митні платежі не справляються у разі, якщо відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з яким його надано.

Волинською митницею ДФС проведено митне оформлення автомобіля марки "HONDA", модель - "ODYSSEY 3,5", номер кузова - НОМЕР_3, зі звільненням від оподаткування.

З огляду на викладене, Волинською митницею не було відмовлено ОСОБА_2 у проведенні пільгового митного оформлення вказаного транспортного засобу.

Як зазначає контролюючий орган, ОСОБА_2 з метою ухилення від сплати платежів при ввезенні на митну територію України автомобіля марки "HONDA", модель "ODYSSEY 3.5", ідентифікаційний номер (кузов) - НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_8, подав до митного оформлення недостовірні відомості, що свідчили про нібито його переїзд на постійне місце проживання із США в Україну у 2014 році. До митного оформлення подано закордонний паспорт серії НОМЕР_9, виданий 09.06.2011, на 5 сторінці якого містились відмітки про анулювання консульського обліку в США (м.Сан-Франциско) від 18.12.2014. Також, до митного оформлення подано паспорт громадянина України серії НОМЕР_10, виданий Маневицьким PC УДМС України 25.02.2015, яким засвідчено, що особа, яка повернулась на постійне місце проживання в Україну, оформила вказаний паспорт через два місяці після переселення, тобто має право на звільнення від оподаткування митними платежами.

Також зазначив, що за інформацією УДМС України в Рівненській області від 12.05.2017 №03/1-4669 громадянин ОСОБА_2 02.08.2011 звернувся із заявою щодо повернення на постійне місце проживання в Україну та 03.08.2011 документований паспортом громадянина України НОМЕР_11. Зазначена інформація підтверджується офіційною відповіддю Міністерства закордонних справ України від 15.11.2015 №71/ПР/16-522/5-267, копія якої надано листом ГУ ДФС у Волинській області від 08.11.2016 №6040/7/03-20-13-03-09.

Контролюючий орган також зазначає, що паспорт серії НОМЕР_10, виданий Маневицьким PC УДМС України 25.02.2015, ОСОБА_2 отримав шляхом заміни паспорта - громадянина України серії НОМЕР_12, виданого Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області від 26.01.2015. Підставою заміни значиться "уточнення даних, в зв'язку з порчею". Останній паспорт вказана особа отримала взамін паспорта громадянина України серії НОМЕР_11 від 03.08.2011. Підставою заміни значиться - "порча документа". Враховуючи вищезазначене відповідач вважає, що на день подання митної декларації типу IM 40 ДЕ №205070000/2015/009739 від 17.03.2015 громадянин ОСОБА_2 постійно проживав на території України з 03.08.2011.

Однак, отримання позивачем нового паспорта громадянина України, не є доказом його не проживання на території США з 2011 року.

Крім того, згідно з інформації викладеній в акті перевірки, підставою видачі паспортів громадянам України в різний період були «уточнення даних» та «порча документу», а не переїзд на постійне місце проживання в Україну.

Крім того, згідно з даними паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_13, виданого 09.06.2011, ОСОБА_2 знятий з консульського обліку в США 18.12.2014.

Відповідач даний факт не спростував, доказів які б підтверджували зняття ОСОБА_2 з консульського обліку в США у 2011 році суду не надав. Будь-які докази того, що вказаний документ чи відмітка консульської установи є підробленою у матеріалах справи відсутні.

Приписами п.1.2 та п.1.7 розділу І Правил ведення закордонними дипломатичними установами України консульського обліку громадян України, які постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном, та дітей - громадян України, усиновлених іноземцями або громадянами України, які постійно проживають за кордоном, затверджених наказом Міністерства закордонних справ України від 17.11.2011 №337, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.12.2011 за №1458/20196 (далі - Правила №337), консульський облік полягає в реєстрації в ЗДУ громадянина України, який постійно проживає або тимчасово перебуває за кордоном. Прийняття на консульський облік здійснюється на добровільній основі, за винятком прийняття на облік дітей-громадян України, усиновлених іноземцями або громадянами України, які постійно проживають за кордоном, на підставі заяви громадянина України або його законного представника, яка подається до ЗДУ особисто або надсилається поштою.

Згідно з п.2.1 та п.2.2 розділу ІІ вказаних Правил №337, на постійний консульський облік приймаються громадяни України, які відповідно до чинного законодавства України є такими, що постійно проживають за кордоном. При прийнятті на постійний консульський облік громадянин подає (приведений перелік необхідних документів, в тому числі паспортний документ з відміткою про виїзд на постійне місце проживання за кордон; оригінал і копію виданого компетентними органами іноземної держави дозволу, що дає право на проживання в цій іноземній державі (оригінал такого дозволу обов'язково повертається заявнику).

Відповідно до пп.5.1.2 та пп.5.1.6 п.5.1 розділу V Правил №337, зняття громадянина України з постійного консульського обліку здійснюється у таких випадках: повернення громадянина України на постійне місце проживання в Україну; у разі звернення громадянина України до закордонної дипломатичної установи з клопотанням про зняття з консульського обліку за власним бажанням.

У Правилах №337 відсутні положення про те, що час постійного проживання громадянина України на території іншої держави підтверджується лише перебуванням на постійному консульському обліку у Генеральному консульстві України (в даному випадку Сан-Франциско).

Однією з умов ввезення та пільгового розмитнення транспортного засобу особи, що повертається на постійне проживання в Україну є умова зокрема про постійне проживання в іноземній країні на протязі 3-х років.

Відповідач стверджує, що позивач повернувся на постійне проживання в Україну 02.08.2011, що і є фактично підставою для винесення оскаржуваних повідомлень рішень.

Проте, позивач же в свою чергу стверджує, що повернувся на постійне проживання в Україну 18.12.2014.

Відповідно до довідки з місця роботи позивача, останній протягом часу з 17 лютого 2011 року по 19 грудня 2014 року постійно працював водієм вантажного автомобіля в компанії ТОВ "Сіон Транспорт" юридична адреса якої знаходиться в м.Браш прерії штату Вашинтон (а.с.108).

Між вказаними датами знаходиться період більше ніж у три роки та чотири місяці.

Наданий позивачем дозвіл на постійне місце проживання в США (Посвідчення постійного резидента (Permanent Resident Card) виданий до 19.09.2018, а тому ОСОБА_2 має законне право на пільгове ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України.

Доказів того, що позивач проживав на території України у спірний період з 02.08.2011 по 18.12.2014 у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач не надав належних доказів того, що при розмитненні транспортного засобу було надано не достовірну інформацію з метою ухилення від сплати податків.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "21" грудня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "30" травня 2018 р.