Справа № 814/454/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 р. № 814/454/18
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, вул. Арх. Старова, 2/6АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54046

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування наказу від 16.01.2018 № 18-0, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС України у Миколаївській області ( з урахуванням змінених позовних вимог) про визнання протиправним та скасування наказу № 18-0 від 16.01.2018, наказу № 20-о від 17.01.2018, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що за наказом керівництва та в звязку із скороченням його посади позивач не зявлявся та не міг зявлятись для виконання посадових обовязків в період з 02.10.2017 по 09.11.2017. Відповідач не повідомив позивача про призначення службового розслідування, не відібрав пояснення, тому накази є протиправними.

Відповідач надав відзив на позов , просить у задоволенні позову відмовити, оскільки службове розслідування проведено відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач був відсутній на робочому місці без поважних причин з 02.10.2017 по 09.11.207, тому відповідач правомірно прийняв спірні накази.

Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Наказом № 18-о від 16.01.2018 за порушення службової дисципліни, а саме ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460, та п.2.5.10 Регламенту ГУ ДФС у Миколаївській області, затвердженого наказом ГУ ДФС у Миколаївській області від 12.12.2014 № 23, що призвело до порушення правил внутрішнього розпорядку роботи ГУ ДФС у Миколаївській області шляхом не виходу на роботу без поважних причин з 02.10.2017 по 09.11.2017, на завідувача сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Висновок службового розслідування від 05.01.2018 року свідчить, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.08.2017 продовжено строк відсторонення позивача від займаної посади на строк до 01.10.2017 року.

Починаючи з 02.10.2017 і до моменту закінчення службового розслідування позивач не виходив на службу та жодних документів, що підтверджують поважні причини його відсутності на роботі до ГУ ДФС у Миколаївській області не надано.07.11.2017 та 09.11.2017 позивач на вимогу керівництва ОУ ГУ ДФС у Миколаївській області зявився до оперативного управління та співробітників управління по роботі з персоналом ГУ ДФС у Миколаївській області для зясування причин його фактичної відсутності на робочому місці в робочі дні, починаючи з 02.10.2017 по 06.11.2017. Документів щодо поважності причин відсутності на роботі у вказаний період позивач на момент закінчення службового розслідування не надав.

11,12,13.10.2017 складено відповідні акти про відсутність його на службі у вказані в актах робочі дні.

02.01.2018 о 10-00 в ході проведення службового розслідування заступником начальника управління-начальником штабу оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області полковником податкової міліції ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4Я здійснено телефонну розмову з позивачем стосовно надання ним у дводенний строк письмові пояснення щодо його відсутності. Позивач ніяких пояснень не надав до 03.01.2018, 03.01.2018 на телефонні дзвінки не відповідав.

Відповідно до ст.ст.2,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України зазначено, що дисциплінарний проступок-невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу, в тому числі дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Згідно з п.2.5.10 Регламенту ГУ ДФС у Миколаївській області затвердженого наказом ГУ ДФС у Миколаївській області від 12.12.2014 № 23, встановлено пятиденний робочий тиждень з таким режимом роботи: початок робочого дня- о 9-00 г., перерва на обід з 13-00 до 13-45, закінчення робочого дня о 18-00 г., у пятницю - о 16 год.45 хв.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що, коли він зявився до управління 02.10.2017 ОСОБА_3- начальник оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області повідомив його, що на службу виходити не треба, оскільки його посада скорочена та до вироку суду ніякої роботи для позивача немає.

Відповідач у судовому засіданні суду пояснив, що наказом № 78-ф від 14.09.2017 було введено в дію перелік змін № 7 до штатного розпису на 2017 ГУ ДФС у Миколаївській області. Управлінню по роботі з персоналом було доручено здійснити комплекс заходів щодо переведення працівників ГУ ДФС у Миколаївській області на посади згідно нового штатного розпису на 2017 рік. Посада згідно нового штатного розпису позивачу не пропонувалась, оскільки він не приходив на службу. Зміни у штатному розписі не є підставою для відсутності на роботі.

Позивач визнав у позові, в судовому засіданні, що він не зявлявся на службу з 02.10.2017 по 09.11.2017.

Ті підстави, які позивач вважає поважними та які унеможливлювали його явку на службу, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами. Позивач, як завідувач сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області повинен дотримуватись вимог Дисциплінарного статут, Регламенту ГУ ДФС у Миколаївській області, правил внутрішнього розпорядку. Жодних правових підстав для того, щоб не ходити на роботу з 02.10.2017 для позивача не існувало.

Наданий відповідачем перелік змін № 7 до штатного розпису на 2017 рік ГУ ДФС у Миколаївській області свідчить, що у секторі протидії незаконному обігу підакцизних товарів було три особи, а вводиться згідно нового штатного розпису 7 осіб, тому скорочення посади позивача не було, а тільки відбулась зміна назви завідувача на начальника відділу.

Відтак, наказ № 18-0 від 16.01.2018 прийнято правомірно та скасуванню він не підлягає.

На підставі вищезазначеного наказу відповідач приймає наказ № 20-о від 17.01.2018 про звільнення позивача 17.01.2018 з посади та служби в запас за пп. «є» п.64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ №114 від 29.07.1991 та відповідно до п.4 ст.40 Кодексу Законів про працю України.

Відповідно до ст.40 КЗпП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Матеріали справи містять листок непрацездатності № 084206 , виданий ОСОБА_1, в якому зазначено, що він звільнений від роботи з 02.01.2018 по 17.01.2018. Листок непрацездатності містить застереження, що позивач продовжує хворіти, що підтверджується листком непрацездатності № 084312, в якому зазначено, що позивач звільнений від роботи з 18.01.2018 по 22.01.2018. Стати до роботи 23.01.2018.

Відповідач у відзиві зазначає, що ніяких листків непрацездатності позивач не надавав ГУ ДФС, тому вони не могли знати про його хворобу з обєктивних причин, що виключає визнання наказу від 17.01.2018 № 20-о протиправним.

Але, в звязку з тим, що цей наказ прийнято відповідачем всупереч Кодексу Законів про працю під час тимчасової непрацездатності позивача, він підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку, що наказ про звільнення позивача підлягає скасуванню, тоді позивача необхідно поновити на посаду, з якої він був звільнений.

Відповідно до ст.235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Довідка про грошове забезпечення позивача від 19.03.2018(арк.с.72) свідчить, що грошове забезпечення позивача складає 2 640 грн.

Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяця роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи.

Позивача звільнили з роботи 17.01.2018 року. З 18.01.2018 року по 31.05.2018 року це час вимушеного прогулу. Сума середнього заробітку, який належить стягнути з відповідача складає 11760,00 грн.(за лютий 2640,00 грн., за березень грн., 2640,00 грн., за квітень 2640,00 грн., за травень 2640,00 грн.), з яких 2640,00 грн. середньомісячна сума за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.371КАС України негайно виконуються рішення про присудження виплат заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах стягнення за один місяць, а також поновлення на посаді.

Оцінюючи докази відповідно до ст. 90 КАС України, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (вул. Арх. Старова, 2/6АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54046, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Миколаївській області № 20-о від 17.01.2018.

3. Поновити ОСОБА_1 (вул. Арх. Старова, 2/6АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді завідувача сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Головного управління ДФС у Миколаївській області.

4. Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь ОСОБА_1 (вул. Арх. Старова, 2/6АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заробітну плату за час вимушеного прогулу з 18.01.2018 року по 31.05.2018 року у сумі 9120,00 гривень (девять тисяч сто двадцять гривень), без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню.

5. Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь ОСОБА_1 (вул. Арх. Старова, 2/6АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середню заробітну плату за один місяць в розмірі 2640 гривень (дві тисячі шістсот сорок гривень).

6. В решті позову відмовити.

7. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 (вул. Арх. Старова, 2/6АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді завідувача сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Головного управління ДФС у Миколаївській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 2640,00 гривень підлягає негайному виконанню.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко