Справа № 264/2275/18
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2275/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі судді Матвєєвої Ю.О., при секретарі судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Донецької області з приводу рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказує, що 20 березня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 20 березня 2018 року о 00.37 він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті проспекту Металургів та вул.. Митрополитській був зупинений працівниками поліції у звязку з порушенням ним вимог дорожнього знаку 5.62 «Місце зупинки» при подачі забороненого сигналу світлофору, чим порушив п. 8.10, а саме не зупинився перед стоп-лінією, дорожнім знаком «місце зупинки», чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. Із постановою не згоден, зазначає, що не зупинився перед розміткою, оскільки її не видно на дорозі, не зупинився перед знаком, оскільки було темно і він його не помітив. Вказав, що інспектором було порушено порядок розгляду справи, не розяснені його права, не були досліджені докази. Просить визнати дії інспектора поліції ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності як протиправну.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги не визнав, зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме позивачем при поданні світлофором червоного сигналу не здійснено зупинку перед дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки». За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Розгляд справи проводився на місці з дотриманням вимог закону. У підтвердження доводів, надав також диск з відеозаписом скоєного ОСОБА_1 О.Д. правопорушення.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 20 березня 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 330513 інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, за те, що він 20.03.2018 року о 00.37, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул.. Митрополитській в м. Маріуполі, порушив вимоги дорожнього знаку 5.62 «місце зупинки на заборонений сигнал світлофору», чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у нездійсненні запинки перед дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки» при поданні світлофором забороняючого (червоного ) сигналу.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За ч. 2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, однак він зазначає, що зупинився паралельно світлофору, дорожня розмітка на тій ділянці дорозі відсутня, дорожній знак вночі не помітний.

Згідно постанови серії ЕАА № 330513 ОСОБА_1 порушив п. 8.10 ПДР України. Порушення зафіксовано на відеозапис, відповідно до якого позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті проспекту Металургів та вул.. Митрополитській в м. Маріуполі не здійснив зупинку перед дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки» на заборонений сигнал світлофору. З цього ж відеозапису вбачається, що дорога мала штучне освітлювання, добре проглядалась, дорожній знак «стоп» розташований таким чином, що він помітний водіям. До того ж ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що перетинає вказане перехрестя вже досить багато років, знає правила проїзду перехресть, але підкреслив, що від його дій ніхто не постраждав.

Відповідно до п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещу вальною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідальність за порушення даного пункту ПДР України передбачена ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ст. 255 КУпАП складається протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюється порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Отже, інспектор патрульної поліції наділений повноваженнями щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідної постанови про накладення стягнення в разі виявлення, на його думку, порушення Правил дорожнього руху України.

Так, згідно наданого відеозапису, вина позивача в порушенні вимог ПДР України доведена в повному обсязі. Посилання позивача на те, що інспектором поліції при розгляді було порушено вимоги ст. ст. 278, 279 КпАП України є неспроможними, оскільки відеозаписом підтверджується правомірність дій інспектора поліції.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відповідач діяв в межах наданих повноважень, склав протокол при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку суб'єктом владних повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, у відповідності до Закону, у звязку з чим у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Донецької області з приводу рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Ю. О. Матвєєва