Справа № 813/979/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/979/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Львів

14 год. 17 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Приймака С.І., представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

у с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі позивач, ФОП ОСОБА_4М.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 грудня 2017 року № та від 11 грудня 2017 року №.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при заповненні уточнюючої податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік допустив арифметичну помилку, яка не вплинула на розмір його податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, які підлягали сплаті в бюджет. Стверджує, що своєчасно і повністю сплатив в бюджет нараховані податкові зобовязання по податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, а також, у звязку із самостійно виявленим заниженням податкових зобовязань, нараховані штраф та пеню. За таких обставин вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених в відзиві на позовну заяву за вх. № 8351 від 29.05.2018 (а.с.91-92). Зазначає, що позивач повністю сплатив в бюджет податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, які задекларовані в уточнюючій податковій декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, але, однак, у звязку з невірним заповненням такої в його індивідуальній картці виникла нереальна переплата з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору. Вважає рішення контролюючих органів правомірними та такими, що слід залишити в силі, а у задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно, повно, обєктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази суд встановив таке.

ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради Львівської області 23 серпня 1994 року. Як платник податків перебуває на обліку в Дрогобицькій ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з 06 вересня 1994 року.

В період з 07 листопада 2017 року по 20 листопада 2017 року ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, правильності нарахування , обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, про що складено акт № 2102/13-07/НОМЕР_1 від 27 листопада 2017 року (а.с.11-65).

Вказаним актом зафіксовано порушення позивачем:

- п.167.1 ст.167, п.177.2, пп.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого йому донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік на загальну суму 195056,40 грн.;

- пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Закону України від 28.12.2014 р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» в результаті чого йому донараховано військового збору за 2015 рік на загальну суму 14629,24 грн.

На підставі цього акту перевірки ГУ ДФС у Львівській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 11.12.2017, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 визначено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 243820,50 грн., в тому числі зобовязання з податку в розмірі 195056,40 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48764,10 грн. (а.с. 66);

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 11 грудня 2017 року, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 визначено суму грошового зобовязання з військового збору в розмірі 18286,55 грн., в тому числі зобовязання з збору в розмірі 14629,24 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3657,31 грн. (а.с. 67)

Позивач не погоджуючись із вказаними рішеннями контролюючого органу, вважаючи такі протиправними та такими, що слід скасувати, звернувся із цим позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі ПУ України) податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Порядок визначення податкових зобовязань фізичною особою-підприємцем яка перебуває на загальній системі оподаткування регулюється нормами статті 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України обєктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України обєктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Отже, платник вважається таким, що виконав свій податковий обовязок, якщо сплатив в бюджет податкові зобовязання з податків та зборів, суму яких він самостійно визначив та задекларував в податкових деклараціях.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобовязаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобовязання минулих податкових періодів, зобов'язаний:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобовязання, збільшену на суму штрафу у розмірі пяти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобовязання з цього податку.

Форма річної податкової декларації, яку подають фізичні особи-підприємці, що перебувають на загальній системі оподаткування, та інструкція щодо її заповнення затверджені наказом Міністерства фінансів України № 859 «Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи» від 02.10.2015, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 26.10.2015 за № 1298/27743.

Відповідно до п. 4 Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи (в редакції, яка діяла на дату подання звітної та уточнюючої податкових декларацій) податкові зобовязання фізичної особи-підприємця з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору відображаються в рядку 23.1 «Сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету» та в рядку 24.1 «Сума військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року» розділу IV «Податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб/військового збору» податкової декларації.

Зі змісту акта перевірки зясовано, що підставою для визначення позивачу грошових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору стало невірне заповнення позивачем рядку 27.2 та рядку 27.1 розділу V «Розрахунок податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок в попередніх звітних періодах» уточнюючої податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік.

Судом встановлено, що 09 лютого 2016 року позивач подав в податковий орган звітну податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік (а.с. 68-, 69-70). В рядках 23.1 та 24.1 розділу IV податкової декларації позивачем задекларовані податкові зобовязання, які підлягають перерахуванню до бюджету, з податку на доходи фізичних осіб в сумі 322767,79 грн. та з військового збору в сумі 58218,63 грн.

Задекларовані податкові зобовязання позивачем були своєчасно і повністю перераховані до бюджету платіжними дорученнями № 249 від 11.02.2016 та № 251 від 15.02.2016 (а.с. 74,75).

У звязку із самостійно виявленим заниженням податкових зобовязань за 2015 рік з податку на доходи фізичних осіб на суму 97528,20 грн. та з військового збору на суму 7314,62 грн., 24.03. березня 2016 року позивач подав в податковий орган уточнюючу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік (а.с. 71-72, 73).

В уточнюючій податковій декларації в рядках 23.1 та 24.1 розділу IV позивачем були задекларовані податкові зобовязання, які підлягають перерахуванню до бюджету, з податку на доходи фізичних осіб в сумі 420295,99 грн. та з військового збору в сумі 65533,25 грн.

Також, в рядках 28 та 29 уточнюючої податкової декларації, у звязку з самостійним виправленням помилки, позивач вказав самостійно нараховані ним штраф та пеню.

Суми занижених податку на доходи фізичних осіб, військового збору, штраф та пеню позивач своєчасно і повністю перерахував до бюджету платіжними дорученнями № 289 від 23.03.2016 та № 289 від 23.03.2016 (а.с. 76, 77).

Таким чином, позивачем було здійснено виправлення самостійно виявленої помилки, що містилася у звітній податковій декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, з дотриманням норм Податкового кодексу України.

Разом з тим, судом встановлено, що при заповненні розділу V «Розрахунок податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок в попередніх звітних періодах» уточнюючої податкової декларації позивач суму збільшення податку на доходи фізичних осіб 97528,20 грн. та військового збору 7314,62 грн. помилково вказав в рядку 27.2 «Зменшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету», а не в рядку 27.1 «Збільшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету».

Відповідно до розяснення Комітету Верховної Ради України з питань фінансів і банківської діяльності № 06-10/167 від 20.03.2001 щодо визначення терміну «арифметична помилка або описка» під терміном «арифметична помилка» слід розуміти помилки або описки, яких припустився платник податку при заповненні декларацій (розрахунків) або додатків до них, зокрема при виконанні арифметичних дій, передбачених при обчисленні обєкта оподаткування з метою визначення податкових зобовязань з податку, збору, обовязкового платежу (додавання або вирахування відповідних рядків), а також описки, яких припущено при перенесенні даних із додатків, на підставі яких заповнюються відповідні рядки декларації (неправильно поставлено кому при застосуванні одиниці виміру або перенесено підсумок з додатка тощо).

Під терміном «методологічна помилка» слід розуміти помилку, якої припустився платник податків при складанні декларації, що полягає у неправильному застосуванні або незастосуванні ставок оподаткування чи коефіцієнтів при визначенні податкового зобовязання з того чи іншого податку, збору (обов'язкового платежу).

Аналіз допущеної позивачем помилки свідчить про те, що вона повязана з невірним відображенням в податковій декларації правильно визначеної різниці між уточненою сумою податкових зобовязань за звітний період, в якому виявлена помилка, та сумою податку та збору, які підлягали перерахуванню до бюджету за даними звітного податкового періоду, в якому виявлена помилка, а не з правильністю визначення та декларування позивачем своїх податкових зобовязань.

Факт того, що допущена позивачем помилка не призвела до заниження його податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору за 2015 рік, не спростовує і відповідач.

Таким чином суд приходить до висновку, що при заповненні розділу V уточнюючої податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік позивач допустив арифметичну помилку.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання платника податків, то на платника податків накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобовязання.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Оскільки позивач в уточнюючій податковій декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік вірно вказав суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, і дана обставина не заперечується відповідачем, то у відповідача були відсутні законодавчі підстави для визначення позивачу грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 243820,50 грн. та грошового зобовязання з військового збору в розмірі 18286,55 грн. і накладання на позивача штрафу (фінансових санкцій).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.3 КАС України передбачено, що У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем вказаних критерії при прийнятті оскаржуваних рішень від 11.12.2017 дотримано не було.

Суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів, що при заповненні розділу V уточнюючої податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік допустив арифметичну помилку, яка не призвела до заниження його податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору за 2015 рік.

Натомість, відповідач не довів суду обґрунтованості висновку про заниження позивачем своїх податкових зобовязань та неналежного виконання ним свого податкового обовязку.

Вищенаведене дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від № НОМЕР_2 від 11.12.2017 та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 11.12.2017 Головного управління ДФС у Львівській області протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем понесено судові витрати у вигляді судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 1513 від 07.03.2018 на суму 2621,08 грн., який з огляду на викладене підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

З врахуванням приписів ч. 3 ст. 243 КАС України останнім днем виготовлення повного тексту судового рішення у цій справі є 01.06.2018.

В період з 29.05.2018 по 01.06.2018 включно суддя перебувала у відрядженні. 02.06.2018 та 03.06.2018 вихідні дні.

Таким чином, повний текст цього рішення складено та підписано у перший робочий день судді 04.06.2018.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 256, 294, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_2 від 11.12.2017 року.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № 7 від 11.12.2017 року.

4. Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Тарнавського, 48/2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ), судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2621 (дві тисячі шістсот двадцять одна) грн. 08 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.06.2018.

Суддя Качур Р.П.