Справа № 400/169/18(2-а/400/5/18)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2018 року справа № 400/169/18(2-а/400/5/18)
головуючий суддя І інстанції Колесник С.І.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_1 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2018 року в адміністративній справі № 400/169/18 (2-а/400/5/18) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просив:

визнати дії відповідача щодо складання постанови від 31.01.2018 року серії ЕАА № 280797 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень незаконними.

скасувати винесену відповідачем постанову серії ЕАА № 280797 по справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, а провадження по справі закрити.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2018 року позов задоволено.

Визнано дії інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_1 щодо складання постанови від 31.01.2018 року серії ЕАА № 280797 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень незаконними.

Постанову серії ЕАА № 280797 по справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2018 року, складену інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, скасовано та провадження по справі про адміністративне провадження закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, інспектор роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенант поліції ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час патрулювання відповідачем було помічено належний позивачу транспортний засіб, який проїхав перехрестя вул. Симбірського, вул. Ракітіна, та вул. ОСОБА_3 на заборонений сигнал світлофора, а саме вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою, що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом. Зауважено, що відповідно до відповіді, наданої ТОВ «НВК Криворіжелктромонтаж», додатком до якої була візуальна схема перехрестя з графіком перемикань, вбачається, що у момент, коли на світлофорі з боку вул. Симбірцева увімкнений червоний сигнал світлофору, то на додатковій секції світлофору з боку вул. Ракітіна, яка регулює рух в бік вул. Симбірцева, вимкнена, тобто рух заборонений.

Позивач ОСОБА_2К, відзив на апеляційну скаргу до суду не надав.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 280797, складеної в електронній формі у вигляді стрічки 31.01.2018 року о 14 годині 55 хвилин вбачається, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_2 31 січня 2018 року, о 14 годині 46 хвилин, керуючи автомобілем «Фольцваген Транспортер», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Симбірцева в м. Кривий Ріг проїхав перехрестя вул. Симбірцева та вул. Ракітіна на вимкнений сигнал додаткової секції, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України (а.с.12).

Визнання протиправними дій відповідача щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, скасування вказаної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо позивача за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи відповідачем відбувся без попереднього складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, в порушення приписів чинного законодавства розгляд справи відбувся на місці вчинення правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Виходячи зі змісту п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п. 8.7.3 «з» Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення, зокрема вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Також, ч. 2 ст. 122 КУпАП України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2, 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою цієї статті, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як стверджує позивач, він жодних правил дорожнього руху не порушував. Зауважує, що здійснив зупинку перед світлофором разом з іншим транспортом, оскільки показник світлофора світився червоним кольором, а після перемикання світлофора на наступну стадію зелений на додатковій секції, повернув ліворуч та проїхав вказану ділянку дороги без порушень на дозвільне зелене світло світлофора і правил перетину проїзду. Наголошено, що оскаржувана постанова не містить додатків до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідачем до суду першої інстанції надано відеозапис, який, на думку субєкта владних повноважень, підтверджує факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду критично ставиться до наданого відеозапису, оскільки всупереч приписам ст. 283 КУпАП, останній не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 9 «До постанови додаються», а тому він не може бути визнаний як належний та допустимий доказ у справі в розумінні приписів ст. 73-76 КАС України.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з відеозапису, наданого відповідачем до суду першої інстанції, фактично не вбачається фіксування останнім самого факту скоєння адміністративного правопорушення, а зафіксовано лише рух автомобіля позивача, при цьому не вбачається за можливе достовірно встановити, що такий рух було здійснено в порушення п. 8.7.3 «з» Правил дорожнього руху України на вимкнений сигнал додаткової секції. Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що із вказаного відеозапису лише вбачається, що позивачем спочатку було здійснено перед світлофором зупинку транспортного засобу, після чого продовжено рух (а.с.31).

Додані до матеріалів справи схема перехрестя, робоча діаграма та графік переключення робочих діаграм світлофорного обєкту, надані ТОВ «НВК Криворіжелектромонтаж» не дають можливості достеменно встановити та підтвердити твердження відповідача, що у разі, коли на світлофорі з боку вул. Симбірцева увімкнений червоний сигнал світлофор, то додаткова секція з боку вул. Ракітіна, яка регулює рух в бік вул. Симбірцева вимкнена.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України правопорушник не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у адміністративній справі.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що згідно з частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на відсутність протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

Відносно висновку суду першої інстанції щодо неправомірного винесення оскаржуваної постанови за місцем вчинення адміністративного правопорушення, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Як встановлено частиною 4 статті 258 цього кодексу у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктами 1 та 2 розділу III «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 8 цього розділу Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

За приписами п. 5 розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відтак, зазначеними нормами КУпАП та Інструкції встановлено, що в даному випадку відповідачем саме на місці вчинення правопорушення повинна бути винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, що і було здійснено в даному випадку, а відповідно висновки суду першої інстанції і в цій частині є такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови охоплює собою і визнання протиправними дій відповідача по її складенню, а тому рішення суду першої інстанції у відповідній частині підлягає скасуванню.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшовши вірного висновку щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження відносно позивача, невірно застосував норми матеріального права та виходив з помилкових мотивів щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивувальної частини та скасуванню в певній частині останнього.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За приписами ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2018 року в адміністративній справі № 400/169/18 (2-а/400/5/18) змінити, виклавши його мотивувальну частину в іншій редакції, та скасувати останнє в частині визнання дій інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_1 щодо складання постанови від 31.01.2018 року серії ЕАА № 280797 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень незаконними, відмовивши в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2018 року в адміністративній справі № 400/169/18 (2-а/400/5/18) залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до приписів ч. 3 ст. 272 КАС України.

Постанову підписано складом суду 31 травня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко