Справа № 826/14478/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В, Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про скасування наказу про проведення перевірки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичних перевірок ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» від 26.10.2017 року № 1939.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржуваний наказ є законним, а фахівці інспекції діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що за результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Київській області складено акт фактичної перевірки від 09.11.2017 року, який направлено платнику листом.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 жовтня 2017 року заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Кучеренко О.Є. відповідно до вимог ст.ст.20, 75, 80 Податкового кодексу України та з метою організації контролю за діяльністю суб'єктів господарювання сфери виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийнято наказ № 1939 «Про проведення фактичних перевірок».

08 листопада 2017 року Позивач скористався правом, передбаченим ст.81 Податкового кодексу України, та відмовився допустити посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що підтверджується завіреною копією акту про відмову в допуску до фактичної перевірки.

Вказаний акт про відмову в допуску до фактичної перевірки від 08 листопада 2017 року в той же день було направлено Позивачем на адресу Головного управління ДФС у Київській області, що підтверджується фіскальним чеком № 6415 від 08 листопада 2017 року.

Задовольняючи вказаний адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що наказ № 1939 від 26 жовтня 2017 року не відповідає вимогам, що містяться в п.81.1 Податкового кодексу України, а саме, даний акт індивідуальної дії не містить в собі найменування та реквізити суб'єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться; дата початку і тривалість перевірки; період діяльності, який буде перевірятися.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 21 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) визначені обов'язки контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Контролюючі органи та їх посадові особи при прийнятті рішень у тому числі наказів про проведення позапланової, фактичних перевірок, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податкового кодексу України.

За приписами пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Кодексу фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.п.80.1, 80.2 ст.80 Кодексу фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених цим Кодексом:

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п.80.7 ст.80 Кодексу).

Пунктом 81.1 статті 81 Кодексу передбачено, що посадові особи: контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У той же час, відповідно до п.46 розділу II Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 додатки до документів, крім додатків до супровідних листів, складаються з метою доповнення, пояснення окремих питань документа або документа в цілому.

За приписами п.49 розділу II Типової інструкції № 1242 додатки довідкового або аналітичного характеру (графіки, схеми, таблиці, списки тощо) до основного документа повинні мати відмітку з посиланням на цей документ, його дату і номер.

У тексті основного документа робиться відмітка про наявність додатків: «що додається», «згідно з додатком», «(додаток 1)»; «відповідно до додатка 2» або «(див. додаток 3)».

Також, п.50 розділу II Типової інструкції № 1242 визначено, що усі додатки до документів візуються працівником, який створив документ, та керівником структурного підрозділу, в якому його створено.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Київській області видано наказ від 26.10.2017 року № 1939 «Про проведення фактичних перевірок», в пункті 1 якого зазначено, на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, управлінню контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів (Чепілко Р.М.) у листопада 2017 року організувати проведення фактичних перевірок суб'єктів господарювання відповідно до переліку, що додається.

З додатку №1 до наказу ГУ ДФС у Київській області від 26.10.2017 року №1939 вбачається, що ТОВ «Сільпо-Фуд» включено до переліку суб'єктів господарювання, на яких планується проведення фактичної перевірки з 08.11.2017 року (10 діб); також, завізований начальником управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Чепілко P.M.

Тобто, вказаний додаток є невід'ємною частиною наказу ГУ ДФС у Київській області від 26.10.2017 року № 1939.

При цьому, п.21.1. ст.21 Кодексу визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно відповідно до Кодексу та інших законів України, інших нормативних актів; не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи

Оскільки інформація додатку до наказу ГУ ДФС у Київській області від 26.10.2017 року №1939 належить до Переліку відомостей, які містять службову інформацію в органах ДФС (має ідентифікаційні ознаки суб'єктів господарювання), то податковий орган робиться витяг із зазначеного додатку окремо на кожний об'єкт перевірки (суб'єкт господарювання).

Перед початком перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Київській області пред'явлені документи, визначені п.81.1 ст.81 Кодексу, керуючому магазину Яковенку Д.С., який відмовився розписатися у направленнях, про що складено відповідний акт.

Як встановлено з копії витягу з додатку до наказу ГУ ДФС у Київській області від 26.10.2017 року № 1939 зазначені: дата видачі - 26.10.2017 року; найменування контролюючого органу - ГУ ДФС у Київській області; адреса об'єкту: м. Славутич, площа Привокзальна, 5; мета перевірки - перевірка щодо дотримання норм законодавства з питань обігу підакцизних товарів; вид - фактична перевірка, підстава для проведення перевірки - п.п.80.2.5. п.80.2. ст.80 Податкового кодексу України; найменування та реквізити суб'єкта - ТОВ «Сільпо-Фуд» (код СДРПОУ 40720198); дата початку і тривалість перевірки - з 08.11.2017 року 10 діб; період діяльності, який буде перевірятися - згідно з ст.102 Податкового кодексу України.

На копії наказу ГУ ДФС у Київській області від 26.10.2017 року № 1939 наявний підпис заступника начальника ГУ ДФС у Київській області Кучеренка О.Є. та печатки контролюючого органу «для наказів», «копія вірна».

Норми Податкового кодексу України передбачають пред'явлення платнику податків саме копії наказу контролюючого органу про проведення перевірки. Надання оригіналу наказу платнику податків не передбачено.

При цьому Податковий кодекс України не містить норм, які б визначали, якою саме печаткою скріплюється підпис керівника контролюючого органу або його заступника.

Також, відповідно до п.73 Типової інструкції № 1242 на документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється гербовою печаткою установи.

Перелік інших документів, підписи на яких необхідно скріплювати гербовою печаткою, визначається установою на підставі нормативно-правових актів та примірного переліку документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою (додаток 7), в інструкції установи.

Згідно з п.77 Типової інструкції № 1242 напис про засвідчення копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 Кодексу, згідно з наказом ГУ ДФС у Київській області від 26.10.2017 року №1939 та направленнями на проведення фактичної перевірки від 08.11.2017 року №№1286, 1287 посадовими особами ГУ ДФС у Київській області 08.11.2017 року проведена фактична перевірка торгового об'єкту за адресою: Київська область, м. Славутич, площа Привокзальна, 5.

Зокрема, перевіркою встановлено факт зберігання з метою реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст.11 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» із змінами та доповненнями.

Пунктом 86.5. ст.86 Кодексу передбачено, що у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

За результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами контролюючого органу складено акт, від підписання та отримання його другого примирника керуючий магазину Яковенко Д.С. відмовився, про що складені відповідні акти.

Акт фактичної перевірки від 09.11.2017 року зареєстровано в ГУ ДФС у Київській області за №616/10-36-40/40720198 та направлено платнику листом від 10.11.2017 року №7751/10/10-36- 40-00-10, про що не заперечується Позивачем.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Положеннями ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Розглянувши доводи Відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області - задовольнити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про скасування наказу про проведення перевірки - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В. Земляна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 31 травня 2018 року