Справа № 826/6852/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 червня 2018 року м. Київ № 826/6852/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., вирішуючи в порядку письмового провадження питання про відвід судді Мазур А.С. в адміністративній справі

за позовом Голови Всеукраїнського громадської організації «Шлях Українців» Оксютенко Олени Іванівни в інтересах члена Всеукраїнської громадської організації «Шлях Українців» ОСОБА_2

до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України

третя особа Адміністрація Державної прикордонної служби України

про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась голова Всеукраїнської громадської організації "Шлях Українців" Оксютенко Олена Іванівна в інтересах члена Всеукраїнської громадської організації "Шлях Українців" ОСОБА_2 з позовом до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа Адміністрація Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними.

В підготовчому судовому засіданні 06.03.2018р. Оксютенко О. І. заявила відвід судді Мазур А.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2018р. визнано заяву про відвід судді Мазур А.С. необґрунтованою та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2018р. заяву про відвід судді Мазур А.С. визнано необґрунтованою та відмовлено в її задоволенні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2018р. поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.05.2018р.

22.05.2018р. позивачем повторно подано до суду заяву про відвід судді Мазур А.С. від розгляду справи № 826/6852/17.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що вже заявляв відвід судді Мазур А.С. з підстав прийняття суддею клопотання третьої особи про заміну позивача, внаслідок цього позивач вбачає упереджене ставлення, що на його думку є наслідком недовіри судді, однак ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2018р. у задоволенні заяви позивача про відвід судді Мазур А.С. від розгляду адміністративної справи № 826/6852/17 було відмовлено.

Також зазначає, що після відмови позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Мазур А.С. від 06.03.2018р., суддею Мазур А.С. ухвалою від 27.03.2018р. було поновлено провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 22.05.2018р. о 15:15 год., однак як зазначає заявник, ані ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2018р. про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Мазур А.С., ані ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2018р. про поновлення провадження у справі № 826/6852/17 не отримував, що, на думку заявника, свідчить про об'єктивні та вмотивовані обставини відводу судді відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, а саме дії судді пов'язані із приховуванням судових рішень, невиконання суддею ухвали від 27.03.2018р. та неповідомлення позивача про дату та час судового засідання.

Таким чином, на думку позивача, вищевикладене є підставою для висновку про упередженість судді на користь відповідача та третьої особи з метою задоволення їх клопотання про закриття провадження у справі та винесення незаконного рішення, а також приховування факту пред'явлення відповідачем доказу за відсутності позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2018р. заяву позивача про відвід судді Мазур А.С. у справі 8268/6852/17 визнано необґрунтованою та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Мазур А.С.

Справу № 826/6852/17 передано для автоматизованого розподілу з метою визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу для вирішення питання про наявність підстав для відводу судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 31.05.2018р. для розгляду заяви позивача про відвід судді Мазур А.С. визначено суддю Добрянську Я.І.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника про відвід судді Мазур А.С. в адміністративній справі № 826/6852/17, суд приходить до висновку про необґрунтованість даної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд звертає увагу на те, що в обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне повідомлення її про час та місце судового засідання, призначеного після поновлення провадження у справі на 22.05.2018р., а також неповідомлення про винесені ухвали суду від 14.03.2018р. та від 27.03.2018р.

Отже, заявник вважає, що вищевикладене є підставою для висновку про упередженість судді на користь відповідача та третьої особи з метою задоволення їх клопотання про закриття провадження у справі та винесення незаконного рішення, а також приховування факту пред'явлення відповідачем доказу, який отриманий в незаконний спосіб, обманом під тиском за відсутності позивача.

Вказані обставини, на думку позивача свідчать про наявність підстав для відводу закріплених в .2, 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, а саме суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суд не погоджується з такими доводами, з огляду на таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Суд зазначає, що наведені заявником обставини не можуть слугувати підставами для відводу як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника з приводу прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті розгляду справи, суд також вважає помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року, заява №33949/02). Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.50). При визначенні об'єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (п.52).

З огляду на викладене та враховуючи тай факт, що позивачем не зазначено в чому полягає пряма чи опосередкована заінтересованість судді Мазур А.С. в результаті розгляду справи та не надання доказів на підтвердження вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід.

Про наявність інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України для відводу судді Мазур А.С. позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи позивача про приховування ухвал суду від 14.03.2018р. та від 27.03.2018р., а також неповідомлення позивача про дату та час судового розгляду не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи ухвали направлялись на поштову адресу позивача зазначену в адміністративному позові, однак поштові конверти повернулись на адресу суду із довідкою "за закінченням встановленого строку зберігання". (а.с. 150-155)

Також, суд зазначає, що доводи позивача з приводу помилковості висновків суду про відмову у задоволенні заяви про відвід викладених в ухвалі від 14.03.2018р. не приймаються судом до уваги, оскільки, по-перше, така ухвала оскарженню не підлягає, а по-друге, суд при розгляді заяви про відвід судді Мазур А.С. від 22.05.2018р. не уповноважений на надання такій ухвалі правової оцінки.

Окрім цього, суд вважає за необхідне наголосити, що перша частина заяви про відвід судді від 22.05.2018р. є тотожною заяві про відвід судді від 06.03.2018р.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді Мазур А.С. або підтверджують пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відвід судді Мазур А.С.

Керуючись положеннями ст. 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви голови Всеукраїнської громадської організації "Шлях Українців" Оксютенко О.І. про відвід судді Мазур А.С. від розгляду адміністративної справи № 826/6852/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.І. Добрянська