Справа № 815/1240/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1240/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідачі: не зявилися

треті особи:

ОСОБА_2: ОСОБА_3 (представник за ордером та угодою)

ОСОБА_4: ОСОБА_5 (представник за ордером)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява обєднання співвласників багатоквартирного будинку Купідон до державного реєстратора Філії комунального підприємства Комунально-реєстраційні послуги Великобугаївської сільської ради Одеської області ОСОБА_6, державного нотаріуса (державного реєстратора) Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_2, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Філії комунального підприємства Комунально-реєстраційні послуги Великобугаївської сільської ради, Одеської області ОСОБА_6, індексний номер рішення 34042893, прийняте 27.02.2017 р. стосовно зміни загальної площі нежитлового приміщення офіс-магазину в будинку № 119, по вул. Семена Палія (Дніпропетровська дорога) у місті Одесі з 80 кв.м. на 107,5 кв.м.;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 34137833, прийняте 03.03.2017 р. державним нотаріусом (державним реєстратором) Шостої Одеської державної нотаріальної контори, Одеського міського нотаріального округу. Одеської обл. ОСОБА_7, стосовно реєстрації за ОСОБА_4 права власності на нежитлове приміщення офіс-магазину в будинку № 119, по вул. Семена Палія (Дніпропетровська дорога) у місті Одеса загальною площею 107,5 кв.м., яке виникло на підставі договору купівлі-продажу №4-333 від 3 березня 2017 року, виданого Шостою Одеською державною нотаріальною конторою.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 р. відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); зобовязано відповідачів надати належним чином засвідчені копії реєстраційної справи, нотаріальної справи; встановлено відповідачам пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено третім особам, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, пятиденний строк з дня отримання позову/відзиву подати письмові пояснення щодо позову або відзиву; встановлено учасникам справи пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; витребувано письмові докази по справі; призначено судове засідання по справі на 26.04.2018 р. о 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 03.04.2018р. у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів відмовлено. Ухвалами суду від 02.04.2018р., від 10.04.2018р., від 16.05.2018р. у задоволенні заяв обєднання співвласників багатоквартирного будинку Купідон про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу засідання 26.04.2018 р., розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 29.05.2018 р. на 14 год. 30 хв.

24.05.2018р. (вх. № 14701/18) представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, через канцелярію суду подано заяву про закриття провадження у справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 у законний спосіб та відповідно до чинного законодавства 03.07.2014р. набула у власність нежитлове приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, буд. 119, яке у подальшому передала у власність ОСОБА_4. Право власності на зазначене приміщення загальною площею 107,5 кв.м. на теперішній час зареєстровано у встановленому порядку за ОСОБА_4. Разом з тим, з 2015 р. у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді справа №523/16580/15-ц за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Купідон» до ОСОБА_2, за участю третіх осіб без самостійних вимог Одеської міської ради та ОСОБА_4, про знесення самочинного будівництва загальною площею 107,5 кв.м, за адресою: м. Одеса вул. Дніпропетровська дорога, буд.119. Зазначений спір до цього часу судом не вирішено. Відтак, на думку заявника, оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про набуття права власності на прибудову, а також одержання свідоцтва про право власності на це приміщення. Враховуючи наведене, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 24.01.2017р. у справі № 815/6165/14, від 14.03.2018р. у справі 396/2550/17, від 17.04.2018р. у справі № 815/6956/15, заявник зазначив про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 238 КАС України.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали зазначену заяву та просили провадження у справі закрити.

Представник позивача проти задоволення заяви про закриття провадження у справі запереречував.

Відповідачі до судового засідання не зявились, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

За приписами ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши заяву про закриття провадження у справі, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.4 КАС України, субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим засадам.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим субєктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Однак, оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірного майна має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 29.09.2015р. власник нежитлового приміщення салону краси, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія (вул. Дніпропетровська дорога), буд. 119, ОСОБА_2 розпочала капітальне будівництво на прибудинковій території ОСББ «Купідон» без відповідних дозволу на виконання таких робіт, проектної документації документів, які б підтверджували право власності на земельну ділянку або користування нею.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2016р. у справі № 815/1870/16, зокрема, визнано протиправними дії Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області щодо прийняття та реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції нежитлового приміщення салону краси під офіс - магазин з улаштуванням консольної вітрини № ОД 51 від 29.12.2014 р. та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 0 від 15.10.2015 р. за замовленням ОСОБА_2; скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції нежитлового приміщення салону краси під офіс-магазин з улаштуванням консольної вітрини № ОД 51 від 29.12.2014 р. та реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 0 від 15.10.2015 р.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкритим розділом) індексний № 47461158, прийняте 12.11.2014 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_8 стосовно реєстрації права власності на нежитлове приміщення офіс-магазину в будинку Дніпропетровська дорога у м. Одеса площею 107,5 кв.м., яке виникло на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТВ та № 024059, виданого 12.11.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_8.

На підставі зазначеного рішення суду державним реєстратором 03.11.2016р. (індексний номер рішення 32194847) до Державного реєстру прав внесено відповідні зміни щодо загальної площі вищевказаного обєкта нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01), а саме: загальну площу обєкта 107,5 кв.м змінено на загальну площу 80 кв.м.

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 113794381 від 13.02.2018р.), державним реєстратором Філії комунального підприємства Комунально-реєстраційні послуги Великобугаївської сільської ради Одеської області ОСОБА_6 27.02.2017р. (індексний номер рішення 34042893) внесено виправлення до Державного реєстру прав, а саме: загальну площу обєкта 80 кв.м. змінено на 107,5 кв.м.

03.03.2017р. державним нотаріусом (державним реєстратором) Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 внесено до Державного реєстру прав запис про право власності (номер запису 19307586) вищезазначеного обєкта нерухомого майна за ОСОБА_4. Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу № 4-333 від 03.03.2017р.

Крім того, судом встановлено, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває справа № 526/16580/15-ц за позовом обєднання співвласників багатоквартирного будинку Купідон до ОСОБА_2, треті особи Одеська міська рада, ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва загальною площею 107,5 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, буд. 119. Рішення по суті позовних вимог у зазначеній страві на теперішній час не прийнято.

У справі, що розглядається, спір стосується не стільки правомірності дій державних реєстраторів щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, скільки фактичного набуття права власності чи користування на частину земельної ділянки, на якій розміщене нежитлове приміщення салону краси за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія (вул. Дніпропетровська дорога), буд. 119, оскільки, на думку позивача, ОСОБА_2 розпочала будівництво на прибудинковій території ОСББ «Купідон», збільшивши загальну площу обєкта нерухомого майна з 80 кв.м. на 107,5 кв.м., без відповідних дозволу на виконання таких робіт, проектної документації документів, які б підтверджували право власності на земельну ділянку або користування нею, про що власне позивач самостійно зазначає у позовній заяві. Відтак, володіння зазначеним обєктом нерухомого майна загальною площею 107,5 кв.м. та користування земельною ділянкою, на якій його розташовано, на думку позивача, фактично здійснюється з порушенням установленого чинним законодавством порядку.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що зазначений спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки вчиненню реєстраційних дій передує невирішений спір про право.

Подібного змісту правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 24.01.2017 р. у справі № 815/6165/14; Верховного Суду від 14.03.2018 року № 396/2550/17, від 22.05.2018 р. у справі №822/3362/15.

За приписами ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…) 2. З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на обєкт нерухомого майна зі збільшенням його площі, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Згідно ст.239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 ст.238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 238, ст.ст. 243, 248, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, - задовольнити.

Закрити провадження у справі № 815/1240/18 за позовною заявою обєднання співвласників багатоквартирного будинку Купідон (65111, Одеська обл., місто Одеса, Дніпропетровська дорога, будинок 119; ) до державного реєстратора Філії комунального підприємства Комунально-реєстраційні послуги Великобугаївської сільської ради Одеської області ОСОБА_6 (65045, Одеська область, м.Одеса, вул. Тираспольська, будинок 5, офіс 3), державного нотаріуса (державного реєстратора) Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 (65039, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Середньофонтанська, будинок 19 Б), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 (03022, м.Київ, вул. Ломоносова, 51, гуртожиток; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_2 (65123, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання протиправними та скасування рішень № 34042893 від 27.02.2017р., № 34137833 від 03.03.2017р.

Розяснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.2 ст. 239 КАС України).

Роз'яснити позивачу, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 295, 297 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.06.2018 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.