Справа № 592/4043/18
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/4043/18
Провадження №2-а/592/280/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., в залі суду справу розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 10.04.2018 відповідач виніс постанову серії ВР №294170 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., за проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору. Позивач вважає зазначену постанову незаконною в звязку з тим, що не порушував правил, оскільки не перебував за кермом свого автомобіля. Так почував себе погано і попросив таксиста відвезти його додому. На проспекті Курському у м.Суми у районі зупинки громадського транспорту таксист зупинив автомобіль, там позивач з ним розрахувався, пересів за кермо свого автомобіля та поїхав додому. Патрульний автомобіль поліції наздогнав його вже у дворі будинку. Також вважає, що розгляд не повинний відбуватися на місці вчинення, не надано право скористатися правовою допомогою. Тому просить скасувати постанову.

03.05.2018 судом прийнято позовну заяву, відкрите провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного провадження.

Відповідач надав відзив. Позов не визнає повністю, оскільки виявив порушення та наклав адміністративне стягнення відповідно до закону та у межах санкції. Також надав відеозапис з відео реєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери, відповідні сертифікати на них. На записі міститься зображення автомобіля позивача під час руху на заборонений сигнал світлофору, рух патрульного автомобіля за порушником та рух автомобіля позивача до місця зупинки.

Позивач відповіді на відзив не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону Країни «про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 10.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.7.3 ґ Правил жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.7.3 е Правил червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.).

З наданих доказів судом встановлено, що 10.04.2018 відповідач розглянув справу та виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №294170.

У постанові зазначено, що 10.04.2018 близько 16 год. 45 хв. позивач керуючи транспортним засобом ВАЗ21112, державний номер НОМЕР_1, на проспекті Курський проїхав перехрестя вул.Космічна-просп.Курський на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3е ПДР України, що зафіксовано на відео реєстратор Xiaomi Yi Car DVR. Дії позивача кваліфіковано, як адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

У постанові відповідач прийняв рішення про застосування до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн..

Також встановлено, що 10.04.2018 у патрульному автомобілі поліції здійснювалася відео реєстрація дорожньої обстановки у районі перехрестя вул.Космічна-просп.Курський у м.Суми. У час 16:46:48 загорівся жовтий сигнал світлофору, о 16:46:50 загорівся червоний сигнал світлофору. Після цього о 16:46:51 транспортний засіб сірого кольору схожий на ВАЗ 21112, з тонованими стеклами, проїхав регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору по третій полосі на зустрічній смузі руху відносно патрульного автомобілю поліції та зник з кадру о 16:46:58. Транспортні засоби які рухалися з цим транспортним засобом перед перехрестям зупинилися на червоний сигнал світлофору та не виїжджали на перехрестя.

Відразу автомобіль поліції відїхав від краю проїзної частини та почав розворот на смугу руху зазначеного транспортного засобу. О 16:47:15 транспортний засіб схожий на той, що проїхав на червоний сигнал світлофору видно у нерухомому стані на третій смузі руху, а о 16:47:21 він повернув ліворуч до житлових будинків. Патрульний автомобіль поліції підїхав на місце повороту зазначеного транспортного засобу о 16:47:30 та прослідував за тим транспортним засобом. О 16:48:20 автомобіль поліції зупинився поряд з зазначеним транспортним засобом.

Нагрудною камерою поліцейського зафіксовано розмову відповідача з позивачем. З відеозапису видно, що саме позивач перебуває за кермом транспортного засобу сірого кольору ВАЗ21112, схожого на той, що проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору.

Досліджуючи запис з патрульного автомобіля та постанову інспектора вбачається, що позивач дійсно вчинив в порушення Правил дорожнього руху проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору.

Якщо ретельно досліджувати відеозапис то вбачається, що ВАЗ21112 після того як вийшов з обєктива відео реєстратора проїхав до вїзду до житлових будинків за 17 секунд ( різниця між 16:46:58 і 16:47:15), патрульний автомобіль з моменту розвороту подолав відстань до вїзду до житлових будинків за 15 секунд (різниця між 16:47:15 та 16:47:30). Зазначені вказує на те, що транспортний засіб позивача не міг здійснити маневр зупинки транспортного засобу біля краю проїзної частини, позивач розрахуватися з нібито іншим водієм, сам пересісти за кермо транспортного засобу. З огляду на звичне уявлення часу, за коли транспортний засіб позивача був поза обєктивом патрульного автомобіля з 16:46:58 по 16:47:15, тобто 17 секунд, позивач не міг здійснити зазначені дії. За цей час позивач керуючи автомобілем міг доїхати до місця повороту на вїзд до будинків і цей же приблизно час витратив патрульний автомобіль поліції.

На підставі цього викликають сумнів твердження позивача, що особа, яка керувала його транспортним засобом зупинила транспортний засіб біля краю проїзної частини, позивач з ним розрахувався, сплатив йому кошти за послуги, та особа вийшла з транспортного засобу, а позивач сів за кермо, а потім проїхав до зазначеного вїзду.

Встановлені факти підтверджуються зазначеною постановою, копія якої долучена до справи, відеозаписом з наведеним вище змістом, посвідченням водія та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Також встановлено, що відповідач дійсно здійснив розгляд справи та виніс зазначену постанову з участю позивача, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст. 7, 122, 245-246, 251, 252, 268, 273, 276, 279, 280 КпАП України.

З наведених доказів та положень закону судом при розгляді справи встановлено, що позивач дійсно порушив зазначені положення Правил, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ст. 246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Уповноваженими посадовими особами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 278 КпАП України посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КпАП України посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення посадова особа виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.1 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.2 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Узагальнюючи зміст наведеного у сукупності вбачається, що посадова особа, працівник органу Національної поліції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення на підставі досліджених доказів, зокрема пояснень особи, яка притягується до відповідальності, показів свідків, показів технічних засобів, що мають функції відеозапису, інших доказів, зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та винести відповідну постанову.

З встановлених фактів та наведених положень нормативних актів вбачається, що дійсно відбулося правопорушення, інспектор поліції мав повноваження і обовязок вжити відповідних заходів та винести постанову. Оскаржувана постанова відповідає зазначеним вище положенням закону, порушення та накладене стягнення відповідає диспозиції та санкції статті.

Доводи позивача спростовується наведеним вище та дослідженими доказами. Доводи позивача вочевидь суперечать встановленим фактам.

Ураховуючи викладене заявлений позов підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 242-245, 250, 257- 258, 262- 263, КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2, місцезнаходження м.Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко