Справа № 161/2963/18
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2963/18
Провадження № 2-а/161/218/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Турук І.Р.

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України (далі Волинська митниця ДФС) про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Свій позов мотивує тим, що 29.11.2017 року відповідачем було складено щодо нього постанову в справі по порушення митних правил № 3785/20500/17 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що суперечить нормам діючого законодавства і порушує його права. Вказує, що він був позбавлений передбаченого ст. 59 Конституції України права на правову допомогу, а також змоги скористатися іншими процесуальними правами громадянина України, зокрема надати належні пояснення у справі, оскільки не був присутній при розгляді справи. Також зазначає, що положення викладені в постанові не відповідають дійсним обставинам справи, так як в період з 28.12.2014 року по 16.10.2017 року він неодноразово виїжджав та вїжджав на митну територію України та жодних претензій до нього стосовно не вивезення будь-якого транспортного засобу Волинською митницею ДФС не висувалося.

З врахуванням наведеного, та поданих заперечень на відзив, просить суд скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.3 ст.370 МК України закрити.

Ухвалою суду від 22 березня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року позивачу поновлено строк звернення до суду з даною позовною заявою.

У встановлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що Волинською митницею ДФС правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_2, в діях якого встановлено ознаки порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України, а постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України..

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві, запереченнях на відзив. Крім того, суду пояснив, що після того, як почала працювати система АСМО «Інспектор 2006» з додаванням розділу «пасажири», він неодноразово перетинав державний кордон України, а тому митницею пропущений шестимісячний строк з дня вчинення правопорушення. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.10.2017 року державним інспектором ВМО № 1 митного посту «Устилуг» Волинської митниці ДФС, ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил № 3785/20500/17 (а.с. 37-39).

Із вказаного протоколу вбачається, що на територію митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС 16.10.2017 року о 23 год. 41 хв., з території ОСОБА_5 в напрямку України заїхав легковий автомобіль марки «Alfa Romeo 156», р.н. LZ62654 під кернуванням громадянина України ОСОБА_6 В якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_2, що надав закордонний паспорт ЕК231432, виданий 02.06.2009 року.

Під час перевірки інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» та ПІК «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС, а також при первинному опитуванні громадянина ОСОБА_2 було встановлено, що 17.12.2014 року позивач по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС, автомобіль марки Mercedes-Benz C270, р.н. В9465НХ, кузов № НОМЕР_1 (країна реєстрації Болгарія) (далі по тексту - автомобіль «Mercedes-Benz» ) в режимі «транзит» та станом на 16.10.2017 року не вивіз та в інший митний режим не заявив. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного транспортного засобу з митної території України закінчився 28.12.2014 року. Примірник протоколу вручений позивачу 17.10.2018 року (а.с. 37-39).

Із письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що на підставі ст. 63 Конституції України, останній відмовився від надання пояснень з даного приводу(а.с. 40).

На підставі вказаного протоколу 29 листопада 2017 року заступником начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 3785/20500/17, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с. 6). Постанова винесена у відсутності ОСОБА_2

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про порушення митних правил відносно позивача, був призначений на 15.11.2017 року. На вказану дату ОСОБА_2 подав заяву про перенесення розгляду справи на інший термін (а.с. 43). Відповідач розглянув заяву позивача та розгляд справи перенесено на 29.11.2017 року, про що повідомлено позивача листом Волинської митниці ДФС від 22.11.2017 року № 3779/03-70-20-03-16, що підтверджується чеком з Укрпошти від 23.11.2017 року та списком згрупованих поштових відправлень (а.с. 43 зворот, 44).

Таким чином, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_2 на розгляд матеріалів справи про порушення митних правил № 3785/20500/17 до Волинської митниці ДФС не зявився.

З огляду на встановленні у справі обставини, суд вважає, що відповідачем не порушено вимог ст. 525 МК України щодо розгляду справи у відсутності позивача, оскільки позивачу були створені всі умови для реалізації ним свого права на особисту участь під час розгляду справи про порушення митних правил.

Відносно доводів позивача, про те, що у його діях відсутня подія адміністративного правопорушення, оскільки на момент повторного ввезення автомобіля «Mercedes-Benz» на митну територію України 17.12.2014 року він не був особою, відповідальною за його ввезення, перебував у зазначеному автомобілі в якості пасажира, а митне оформлення здійснювалося на громадянку ОСОБА_7, суд зазначає наступне.

За даними Диспетчера зони митного контролю та пасажирського пункту пропуску, наданими представником відповідача, 17.12.2014 року о 22 год. 39 хв. в напрямку вїзд в Україну з метою «особистого користування», в режимі «транзит», по каналі «зелений коридор» громадянин України ОСОБА_2 на автомобілі автомобіль «Mercedes-Benz», заїхав в якості водія на територію України. Умови транзиту транспортних засобів йому розяснені та попереджено про порушення умов ввезення даного транспортного засобу (а.с. 40 зворот).

Твердження позивача про те, що в період з 28.12.2014 року по 16.10.2017 року, він неодноразово виїжджав з та вїжджав на митну територію України, що підтверджуються відмітками у паспорті для виїзду за кордон та жодних претензій до нього відносно не вивезення будь-якого транспортного засобу Волинською митницею ДФС не висувалося, також не заслуговують на увагу суду, оскільки в судовому засіданні встановлено, та не заперечувалось позивачем, що протягом зазначеного періоду ОСОБА_2 переміщувався через митний кордон України на автомобілях в якості пасажира, а не водія, а тому інформація в АСМО «Інспектор» не вносилася.

Однак, з 22.03.2017 року шляхом удосконалення Електронного журналу пасажирського пункту пропуску в АСМО «Інспектор 2006», а саме додаванням розділу «Пасажири» (версія 4.22.1 від 22.03.2017 року) розпочалось внесення пасажирів транспортних засобів, які переміщувалися через митних кордон України.

Посилання позивача на відсутність у нього посвідчення водія, також не впливає на законність дій відповідача, так як пунктом 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (затверджені наказом Державної митної служби України 17.11.2005 N 1118), не вимагається перевіряти наявність посвідчення водія у власника чи уповноваженої особи, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 17.12.2014 року (дати першого ввезення автомобіля «Mercedes-Benz» на територію України) саме позивач ОСОБА_2 подавав працівникам митниці відповідні документи.

Доводи позивача про те, що відповідачем пропущений шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, суд також не бере до уваги, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії (бездіяльність) безперервно порушують закон протягом певного проміжку часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, на думку суду, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 у 2014 році ввіз автомобіль «Mercedes-Benz» на митну територію України в режимі транзиту, однак обов'язку щодо вивезення вказаних транспортних засобів за межі митної території протягом 10-денного строку позивач не виконав.

Факт ввезення на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит та його не вивезення за межі митної території України в межах установленого строку позивач не заперечував.

Про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України Волинській митниці ДФС України стало відомо 17.10.2017 року, під час проходження ОСОБА_2 16.10.2017 року о 23 год. 41 хв. митного контролю через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в якості пасажира. Тобто, датою виявлення порушення слід вважати 17.10.2017 року. Із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

Таким чином, оскаржена позивачем постанова в справі про порушення митних правил прийнята в межах шестимісячного строку з дня його виявлення.

Отже, відповідачем у відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України повністю доведений факт вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 470 МК України.

Інших належних доказів на підтвердження свої доводів позивачем суду не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв'язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову Відповідача без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_2 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Залишити без змін постанову № 3785/20500/17 від 29 листопада 2017 року заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 КУпАП ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8