Справа № 826/11252/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Аудит ЛТД.» на прийняте у порядку письмового провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Аудит ЛТД.» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказу і податкових повідомлень-рішень, визнання неправомірними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року аудиторська компанія - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Аудит ЛТД.» (далі - Позивач, ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про:

- визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у м. Києві від 21.03.2016 року №1581 «Про проведення документальної виїзної позапланової перевірки Аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-АУДИТ ЛТД.» (код 30674018)»;

- визнання неправомірними дій з призначення перевірки, проведення перевірки та оформлення її результатів актом ГУ ДФС у м. Києві від 06.04.2016 року №53/26-15-14-04-03/30674018 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-АУДИТ ЛТД.» (код 30674018) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «АДЕРАГРУП» (код 38707838) за період з 01 грудня 2014 року по 31 січня 2015 року, з ТОВ «СКАЙ БУД» (38812986), за період 01 квітня 2014 року по 30 квітня 2014 року, з ТОВ «КЕПІТАЛ СИСТЕМ ГРУП» (39529650) за період з 01 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, з ТОВ «РОНЕРС» (39154228) за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року, з ТОВ «ГОРСАН» (39791208) за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року, з ПП «АЛЬФА-ВІП» (37674084) за період з 01 березня 2015 року по 31 березня 2015 року, з ТОВ «ГЛОБАЛ СОЛЮШІОН» (39577237) за період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з ТОВ «ТРЕЙДПРОМ-ІМПЕКС» (38805481) за період з 01 червня 2015 року по 30 червня 2015 року та з контрагентами-покупцями»;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.04.2016 року №;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.04.2016 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2016 року було відкрито провадження у даній справі №826/11252/16.

Крім того, у серпні 2016 року аудиторська компанія - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Аудит ЛТД.» (далі - Позивач, ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.07.2016 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 року відкрито провадження у справі №826/13019/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2016 року об'єднано в одне провадження адміністративну справу №826/11252/16 та адміністративну справу №826/13019/16 і присвоєно об'єднаній адміністративній справі загальний №826/11252/16.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 року позов задоволено частково - визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016 року № і № та від 18.07.2016 року №. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року частково задоволено апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві - постанову суду першої інстанції від 08.11.2016 року в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.04.2016 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмір 223 125,00 грн. (в тому числі 178 500,00 грн. - за основним платежем, 44 625,00 грн. - за штрафними санкціями), а також № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн. - скасовано; ухвалено у цій частині нову постанову про залишення позову ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» без задоволення; в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 року касаційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві залишено без задоволення, а касаційну скаргу ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» - задоволено:

- постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/11252/16 скасовано в частині відмови в позові про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у м. Києві від 26.04.2016 року № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 223 125,00 грн. (в тому числі 178 500,00 грн. за основним платежем, 44 625,00 грн. за штрафними санкціями), а також № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн.;

- постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 року у справі № 826/11252/16 скасовано в частині задоволення позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у м. Києві від 26.04.2016 року № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 223 125,00 грн. (в тому числі 178 500,00 грн. за основним платежем, 44 625,00 грн. за штрафними санкціями), а також № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн.;

- в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції;

- в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/11252/16 - залишено без змін.

При цьому суд касаційної інстанції, направляючи справу у згаданій частині на новий розгляд, зазначив, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було досліджено питання щодо пов'язаності оподатковуваних операцій з господарською діяльністю Позивача, їх змісту фактичного виконання, не досліджено первинні документи. Постановляючи рішення за наслідками апеляційного перегляду, судом не було з'ясовано питання чи був ОСОБА_2 посадовою особою ТОВ «Горсан» на момент здійснення спірних господарських операцій з Позивачем та питання щодо наявності повноважень у громадянина ОСОБА_2 на підписання від імені директора ТОВ «Горсан» договору від 25.05.2015 року та первинних документів, складених на його виконання.

У зв'язку з цим Вищим адміністративним судом України вказано на необхідність дослідження на підставі належних доказів питання реальності господарських операцій, встановлення обізнаності Позивача про створення та діяльність його контрагента з порушенням законодавства, застосування при оцінці доводів сторін норми матеріального права, які повинні бути застосовані, вирішення спору згідно із законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2017 року справу №826/11252/16 прийнято до провадження.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що хоча первинні документи відповідають вимогам чинного законодавства, наданий ГУ ДФС у м. Києві вирок суду, яким директора ТОВ «Горсан» визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України, в якому встановлено відсутність факту підписання останнім будь-яких документів від імені згаданого суб'єкта господарювання, у той час як статус фіктивного підприємства несумісний з легальною діяльністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 26.04.2016 року № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 223 125,00 грн. (в тому числі 178 500,00 грн. за основним платежем, 44 625,00 грн. за штрафними санкціями) та від 26.04.2016 року № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн..

При цьому посилається на неврахування судом першої інстанції, що наявними у матеріалах справи первинними документами повністю підтверджується виконання робіт ТОВ «Горсан» за укладеним з ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» договором, рух активів Апелянта, а також зміна внаслідок виконання договірних зобов'язань майнового стану. Крім того, зазначає, що наданий Відповідачем вирок щодо директора ТОВ «Горсан» не може спричиняти негативних наслідків для Позивача, оскільки юридична відповідальність носить виключно індивідуальний характер, що підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 року поновлено ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» строк на апеляційне оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві просить у її задоволенні відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що статус фіктивного, нелегального підприємства не сумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а тому складання первинних документів від імені особи, яка заперечує свою участь у господарській діяльності та обвинувачена у створенні фіктивного підприємства, порушує правила податкового обліку та унеможливлює формування за наслідками таких відносин податкового кредиту з податку на додану вартість. Крім того, звертає увагу на те, що акти здачі-прийняття робіт не містять необхідної інформації щодо змісту господарських операцій, а Позивачем не обґрунтовано необхідність залучення контрагента.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2018 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.05.2018 року.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, та просив вимоги скарги задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що у березні 2016 року працівниками ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу від 21.03.2016 року №1581 (т. 16 а.с. 204-205), направлення на перевірку від 24.03.2016 року №139/26-15-14-04-03 (т. 16 а.с. 206-207) згідно пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Адерагруп» за період з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року, з ТОВ «Скай Буд» за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року, з ТОВ «Кепітал Систем Груп» за період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року, з ТОВ «Ронерс» за період з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року, з ТОВ «Горсан» за період з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року, з ПП «Альфа-Віп» за період з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року, з ТОВ «Глобал Солюшіон» за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року, з ТОВ «Трейдпром-Імпекс» за період з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року, та з контрагентами покупцями.

У ході перевірки податковим органом було виявлено порушення Позивачем:

- пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України (у редакції, чинній у 2014 році), п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 3 816 300,00 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 958 500,00 грн., за 2015 рік на суму 2 857 800,00 грн.;

- п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 4 240 333,00 грн., у тому числі: у квітні 2014 року у сумі 560 000,00 грн., у грудні 2014 року у сумі 505 000,00 грн., у січні 2015 року у сумі 425 000,00 грн., у лютому 2015 року у сумі 1 140 333,00 грн., у березні 2015 року у сумі 380 000,00 грн., у квітні 2015 року у сумі 430 000,00 грн., у червні 2015 року у сумі 426 500,00 грн., у липні 2015 року у сумі 373 500,00 грн.

Результати перевірки зафіксовані в акті від 06.04.2016 року №53/26-15-14-04-03/30674018 (т. 1 а.с. 104-139). За наслідками розгляду заперечень Позивача на акт перевірки від 14.04.2016 року (т. 1 а.с. 61-89) Відповідач листом від 21.04.2016 року 39427/10/26-15-14-04-03 (т. 1 а.с. 90-92) повідомив про залишення без змін висновків акту перевірки, а заперечення - без задоволення.

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 26.04.2016 року прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- №, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 6 360 499,50 грн., у тому числі за основним платежем - 4 240 333,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 2 120 166,50 грн. (т. 1 а.с. 94);

- №, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 3 816 300,00 грн., у тому числі за основним платежем - 3 816 300,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 0,00 грн. (т. 1 а.с. 95).

За наслідками адміністративного оскарження згаданих актів індивідуальної дії рішенням ДФС України від 12.07.2016 року №15134/6/99-99-11-01-01-25 (т. 1 а.с. 97-102) скаргу ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» було залишено без задоволення, податкові повідомлення-рішення - без змін, а також застосовано штрафні санкції за заниження скаржником суми податку на прибуток за 2014 рік із зобов'язанням ГУ ДФС у м. Києві розрахувати розмір штрафних санкцій за заниження суми податку на прибуток відповідно до вимог ст. 123 ПК України та винести окреме податкове повідомлення-рішення.

На виконання вимог даного рішення Державної фіскальної служби України ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 18.07.2016 року №, яким ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 239 625,00 грн. (т. 16 а.с. 250).

Вирішуючи питання про правомірність оскаржуваних актів індивідуальної дії в частині, яка направлена судом касаційної інстанції на новий розгляд, суд першої інстанції встановив таке.

На адресу ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» від ТОВ «Горсан» надійшов лист від 07.05.2015 року про співпрацю (т. 16 а.с. 131).

Між ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» (Замовник) та ТОВ «Горсан» (Виконавець) укладено договір про надання послуг від 25.05.2015 року №2015-2505 (т. 2 а.с. 114-117; далі - Договір), за умовами якого Виконавець зобов'язується за плату надати Замовнику інформаційні консультаційні послуги з питань сучасного стратегічного менеджменту підприємства, нагальних питань щодо змін загального, столичного, регіонального законодавства; огляд законопроектів та коментарі; питань ведення фінансово-господарської діяльності підприємств усіх форм власності; інша довідкова інформація, а Замовник зобов'язується прийняти належно надані Виконавцем послуги та оплатити їх на умовах і в порядку, зазначених у цьому Договорі.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що консультації та інформаційне обслуговування здійснюється Виконавцем наданням усних або письмових консультацій українською або російською мовою (за бажанням Замовника).

Згідно п. 4.2 Договору протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту закінчення терміну надання послуг Виконавець зобов'язаний передати Замовнику інформаційні матеріали по наданим послугам у паперовому та/або в електронному вигляді. Інформаційні матеріали в електронному вигляді (у форматі MS Word, MS PowerPoint, Excel) вручаються Замовнику на дискеті, компакт-диску чи іншому подібному носії інформації.

Одночасно з інформаційними матеріалами по наданим послугам Виконавець передає Замовнику акт здачі-приймання наданих послуг, підписаний уповноваженою особою Виконавця та скріплений печаткою Виконавця, у двох примірниках, один з яких для Замовника, один для Виконавця (п. 4.3 Договору).

Виконання договірних зобов'язань, як стверджує Позивач, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями: актів наданих послуг (т. 2 а.с. 118-119); додатків до актів виконаних робіт (т. 15 а.с. 174-253, т. 16 а.с. 1-108); картки рахунку: 631 (т. 2 а.с. 113, т. 20 а.с. 18-19). Оплата наданих за Договором послуг, як зазначає Апелянт, проведена повному обсязі, що підтверджується копією договору про переведення боргу від 01.10.2015 року №ПБ-1001-2015 (т. 20 а.с. 20-21) та платіжних доручень від 24.06.2015 року №6295 та від 30.06.2015 року №6301 (т. 20 а.с. 22-23).

За наслідками господарських відносин з указаним контрагентом ТОВ «УКП-Аудит ЛТД.» сформувало податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2015 року на суму 178 500,00 грн. та включило до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, 160 650,00 грн.

На підставі викладених в акті перевірки висновків податкового органу щодо безтоварності укладеного між контрагентами Договору та дефектності первинних документів, а також відомостей, викладених у вироку Обухівського районного суду Київської області від 11.04.2016 року у справі №372/812/16-к, який набрав законної сили 12.05.2016 року (т. 18 а.с. 204-208), суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріалами справи не підтверджується реальність виконання договірних зобов'язань, оскільки складені на їх виконання документи підписані від імені особи - ОСОБА_2, який повністю заперечує свою причетність до господарської діяльності ТОВ «Горсан», відтак можливість формування даних податкового обліку у ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» на підставі згаданих документів відсутня.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Приписами ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, згідно п. 2.4 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Однак, як вірно зазначено в акті перевірки, всупереч зазначеним вище вимогам закону та положення, Позивачем не було надано належним чином оформлені первинні документи, які б підтверджували факт здійснення господарських операцій з ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.», які б давали право на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, за результатами господарських відносин з ТОВ «Горсан», оскільки подані на підтвердження виконання умов договорів первинні документи містять недоліки, а саме в актах надання послуг відсутній зміст та обсяг господарської операції. Тобто, зі змісту наявних у матеріалах справи копій актів надання послуг неможливо встановити, які саме роботи виконував контрагент Позивача. При цьому, зі змісту додатків до вказаних актів (т. 15 а.с. 174-253, т. 16 а.с. 1-108) неможливо встановити, що послуги надавалися саме ТОВ «Горсан».

Крім іншого, як вбачається з матеріалів справи, Договір та первинні документи від імені ТОВ «Горсан» підписані директором ОСОБА_2 Однак, зі змісту наявного у матеріалах справи вироку Обухівського районного суду Київської області від 11.04.2016 року у справі №372/812/16-к, який набрав законної сили 12.05.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України (т. 18 а.с. 204-208), в якому затверджено угоду про визначення винуватості вказаної особи, встановлено факт фіктивності ТОВ «Горсан» та зазначено про відсутність участі ОСОБА_2 у господарській діяльності вказаного суб'єкта господарювання.

У контексті наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено в постанові Верховного Суду України від 26.01.2016 року у справі № 21-4781а15 та у подальшому підтримано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2018 року у справі №826/6986/14, від 18.04.2018 року у справі №2а/0470/14206/12, від 08.05.2018 року у справі №802/3954/15-а, від 15.05.2018 року у справі №815/5318/17, від 15.05.2018 року у справі №826/10170/17.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зауважити, що згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2018 року у справі №808/2459/17, первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, надані на їх підтвердження, підписані посадовими особами контрагентів щодо яких встановлено факт здійснення фіктивної підприємницької діяльності у той самий період.

Таким чином, беручи до уваги викладене, а також той факт, що надані Позивачем первинні документи на підтвердження господарських відносин з ТОВ «Горсан» підписані від імені директора особою, яка не брала участі у господарські діяльності підприємства, факт здійснення фіктивної діяльності якого в указаний період встановлено вироком суду, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість твердження суду першої інстанції про те, що надані ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» докази не вважаються належними та такими, що підтверджують факт придбання Позивачем послуг у вказаного контрагента.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з'ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Відтак, обґрунтована Відповідачем та встановлена судом першої інстанції, однак не спростована Апелянтом юридична дефектність первинних документів, зокрема, Договору, актів приймання наданих послуг, свідчить, на думку колегії суддів, про безтоварний та фіктивний характер укладеного між контрагентами правочину.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Приписи п. 135.1 ст. 135 ПК України визначають, що базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За правилами п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що Позивачем не було доведено реальності здійснення господарської операції та факту отримання від контрагента послуг, встановлену невідповідність первинних документів вимогам чинного законодавства, а також встановлену вироком суду, який набрав законної сили, фіктивного характеру діяльності ТОВ «Горсан», що несумісна з легальною діяльністю суб'єкта господарювання реального сектору економіки, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.» правових підстав для формування податкового кредиту та валових витрат за наслідкам відносин з ТОВ «Горсан».

Судова колегія погоджується з посиланням Апелянта на те, що встановлення факту взаємовідносин Позивача з фіктивним суб'єктом господарювання не є безумовним доказом ознак фіктивності у діяльності ТОВ «УПК-Аудит ЛТД.», однак, відсутність ознак реальності господарських операцій, встановлена вище дефектність первинних документів та їх підписання від імені особи, щодо якої встановлено, у тому числі вироком суду, факт створення ТОВ «Горсан» з метою державної реєстрації фіктивного суб'єкта господарювання не може бути підставою для формування даних податкового обліку.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Аудит ЛТД.» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Аудит ЛТД.» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказу і податкових повідомлень-рішень, визнання неправомірними дій - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 29» травня 2018 року.