Справа № 815/5011/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5011/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

ОСОБА_1

при секретарі: Голобородько Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІАГАРА» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2018р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІАГАРА» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017р. ТОВ «НІАГАРА» звернулося в суд із позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення за № від 4.07.2017р. про застосування до товариства штрафних санкцій у розмірі 61 647,51грн. за затримку реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що посадовими особами ГУ ДФС проведено камеральну перевірку ТОВ «НІАГАРА», за результатами якої 8.06.2017р. складено акт перевірки за №12/15-32-40-04/30940468, у висновках якого встановлені порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних.

На підставі вказаного акту перевірки, 4.07.2017р. ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким до товариства застосовано штрафні санкції у розмірі 61 647,51грн..

Позивач вважає, що ним не порушено строки реєстрації акцизних накладних, оскільки це сталося з вини податкового органу, який не укладав договір про прийняття електронної звітності.

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2018р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування ГУ ДФС штрафних санкцій позивачу за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями є правомірним.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДФС в Одеській області була проведена камеральна перевірка субєкта господарювання ТОВ «НІАГАРА» (), за результатами якої податковим органом складено акт перевірки за №12/15-32-40-04/30940468 від 8.06.2017р., у висновках якого встановлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру акцизних накладних ТОВ «Ніагара» порушило граничний термін реєстрації акцизних накладних.

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області 4.07.2017р. винесено податкове повідомлення рішення за № про застосування до позивача штрафу у розмірі 61647,51грн. за затримку реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області, з урахуванням підстав, з якими позивач просить їх скасувати, судова колегія виходить з наступного.

За правилами п.231.1 ст.231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Приписами п.231.3 ст.231 ПК України встановлено, що акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

У відповідності до п.231.6 ст.231 Кодексу реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання акцизної накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, отримувач пального надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру акцизних накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію акцизної накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та акцизну накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Така акцизна накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отриманими отримувачем пального.

Датою та часом надання акцизної накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до п.232.3 ст.232 цього Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до п.232.3 ст.232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобов'язав перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими пп.215.3.4 п.215.3 ст.215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до п.231.7 ст.231 ПК України якщо після реалізації пального відбувається повернення частини чи всього обсягу пального особі, яка реалізує пальне, або виникає потреба у виправленні помилок, допущених при складанні акцизної накладної, показники такої акцизної накладної підлягають коригуванню шляхом складання розрахунку коригування та реєстрації його в Єдиному реєстрі акцизних накладних, зокрема, отримувачем пального, якщо передбачається зменшення обсягів реалізованого пального, для чого особа, яка реалізує пальне, надсилає складений розрахунок коригування отримувачу пального. При цьому особа, що реалізує пальне, має право зменшити обсяг реалізованого пального за таким розрахунком коригування після його реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних отримувачем пального.

Згідно з п.1202.1 ст.1202 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених ст.231 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі: 2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів; 40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства та матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що оскільки ТОВ «НІАГАРА» зареєструвало акцизні накладні з порушенням терміну їх реєстрації, то дії податкового органу щодо застосування до ТОВ «НІАГАРА» штрафних санкцій є обґрунтованими та такими, що узгоджуються із податковим законодавством.

Що стосується посилань апелянта на те, що податковий орган не міг проводити перевірку дотримання строків реєстрації акцизних накладних у період до 1.01.2017р., оскільки таке повноваження податковому органу в порядку проведення камеральних перевірок надано законом лише з цієї дати, апеляційний суд зазначає, що вказана камеральна перевірка ТОВ «НІАГАРА» податковим органом проведена 8.06.2017р., тобто після отримання відповідних повноважень податковим органом та строк давності, за який можливо провести камеральну перевірку дозволяв перевірити реєстрацію позивачем акцизних накладних у 2016р..

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що дії податкового органу з проведення камеральної перевірки та складання акту від 8.06.2017р. відповідають правовій поведінці субєкта владних повноважень, визначеної ч.2 ст.19 Конституції України, а тому згідно положень ч.2 ст.2 КАС України не можуть бути визнані судом протиправними.

Що стосується посилань апелянта на відсутність податкового правопорушення, визначеного п.109.1 ст.109 ПК України, згідно якого встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи в частині несвоєчасної реєстрації акцизних накладних, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.03.2017р. ТОВ «НІАГАРА» направляло до податкового органу договір про визнання електронних документів, який не був прийнятий, про що свідчить квитанція №2 від 31.03.2017р.. Підставою не прийняття зазначено, що відомості стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи не відповідають реєстраційним даним в Єдиному банку даних.

У квітні 2017р. позивач повторно направив до ДПІ договір про визнання електронних документів, який не був прийнятий. В квитанції №2 від 6.04.2017р. встановлено, що для укладення договору про визнання електронних документів необхідно виконати вимоги Розділу 3 Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку.

Після отримання вищевказаної квитанції, товариством 6.04.2017р. в третій раз направлено до ДПІ договір про визнання електронних документів, який фактично було підписано ДПІ лише 12.04.2017р..

Аналізуючи вищевказане, апеляційний суд зазначає, що неприйняття податковим органом договорів про визнання електронних документів не звільняє позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію акцизних накладних.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржений акт субєкту владних повноважень прийнятий на підставі ґрунтовного висновку посадових осіб органу ДФС, що відповідає положенням ч.2 ст.19 Конституції України, ст.9-11 ЗУ «Про систему оподаткування в Україні» та ст.11 ЗУ «Про державну податкову службу в Україні».

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем дійсно порушено граничні терміни реєстрації акцизних накладних.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІАГАРА» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2018р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення

Повний текст судового рішення виготовлений 25 травня 2018р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

ОСОБА_1