Справа № 184/638/18
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/638/18

Номер провадження 2-а/184/8/18

29 травня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Попівніч Н.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 «про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги, висловлені в позові підтримав та просить суд визнати протиправними дії капітана поліції, інспектора СРПП №4 Покровського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3; скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 860359 від 07.04.2018р.; провадження по адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позивача, висловлені в позові, підтримав, та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 ним були виконані вимоги діючого законодавства України в повному обсязі, жодних порушень допущено не було. ОСОБА_1 дійсно були допущені порушення правил дорожнього руху України, які полягають у невиконанні законних вимог працівника поліції щодо зупинки транспортного засобу, в звязку з чим довелося переслідувати транспортний засіб правопорушника, яким саме він керував, як виявилося після його примусової зупинки у стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 07.04.2018 року ввечері він з другом стояли на вулиці. Побачив, як проїхав білий БУС і його наздоганяли працівники поліції з вимкненими маячками. Вони підїхали до них, побачили ОСОБА_1, якого працівники поліції витягли з-за керма авто. Вони стояли біля кафе «Гном». ОСОБА_1 не заперечував, що він був за кермом, його дружина була збоку. ОСОБА_1 був пяний, агресивний. ОСОБА_1 зупинили по вул. Шатохіна м. Покров. Він поїхав з другом на авто 2110, він був збоку заради цікавості. ОСОБА_1 зупинили працівники спецпідрозділу, які перекрили дорогу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 07.04.2018 року ввечері він з другом стояли на вулиці. Побачив, як проїхав білий БУС і його наздоганяли працівники поліції з вимкненими маячками. Вони підїхали до них, побачили ОСОБА_1, якого працівники поліції витягли з-за керма авто. Вони стояли біля кафе «Гном». ОСОБА_1 був пяний, агресивний. ОСОБА_1 зупинили по вул. Шатохіна м. Покров. Він поїхав з другом на авто 2110, він був за кермом автомобіля. ОСОБА_1 зупинили працівники спецпідрозділу, які перекрили дорогу. Йому не видно було, хто був за кермом БУСА. ОСОБА_1 спочатку не відмовлявся, що він не був за кермом, а при складанні протоколу почав казати, що за кермом БУСа була його дружина.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працівник поліції. 07.04.2018 року він був на службі в 35-му мікрорайоні, побачив білий БУС, яким керував ОСОБА_1, без ввімкненого світла. Вони поїхали за ним, ОСОБА_1 зупинився біля автовокзалу, тому що вони ввімкнули маячки. Коли вони почали підходити до БУСу, ОСОБА_1 відразу поїхав, вони почали його наздоганяти. Зупинив БУС спецпідрозділ «Джеп», який йому перегородив дорогу. Вони підійшли до авто ОСОБА_1, він спочатку не відчиняв двері, потім відчинив. ОСОБА_1 був пяний, наглий. Він через деякий час поїхав на інший виклик, інші працівники поліції склали протокол відносно ОСОБА_1. Порушник казав, що він не керував авто. Коли автобус рухався, то ним керував ОСОБА_1.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що 07.04.2018 року вони були в гостях. Її чоловік випив, потім сів за кермо автобуса і на пасажирському сидінні заснув. Вона взяла ключі, завела авто і поїхала. Її зупиняли працівники поліції, але вона не зупинилась, тому що злякалась і поїхала далі. ОСОБА_5 деякий час їх наздогнали працівники поліції і, коли вона зупинилась, чоловік відразу пересів за кермо і його звідти витягли, склали на нього протокол. Посвідчення водія вона не має, трохи їздити може. Вона не памятає, що була твереза чи пяна, тому що злякалась. Трохи пізніше казала працівникам поліції, що за кермом авто була вона. Їй перекрили дорогу працівники на ДЕО і вона зупинилась вимушено.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 07.04.2018 року він був в патрулі охорони «Джеп». Вони їхали по вул. Партизанській. На Т-м перехресті їх авто трохи не збив мікроавтобус, за кермом якого був ОСОБА_1. Він це точно знає і бачив, збоку в БУСі була дівчина. Коли мікроавтобус зупинили, з-за керма вийшов ОСОБА_1, пяний, сварився, буянив. Бус від їхнього авто знаходився на відстані 1 метра. Він був пасажиром. Вулиця освітлювалась. Лобове скло Буса не було затемнене. Вони їхали по головній дорозі, ОСОБА_1 по другорядній.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 квітня 2018 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії НК №860359 від 07.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якому сказано, що він керував транспортним засобом FORD Transit, номерний знак НОМЕР_1, без увімкнення фар ближнього світла у темну пору доби.

Позивач не згоден із прийнятим рішенням та вважає, що та постанова прийняті без урахування всіх фактичних обставин справи. Обставини справи, зазначені у постанові, не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 1 10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В час, коли під'їхав інспектор, транспортним засобом він не керував, тобто водієм він не являвся.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне зясування обставин.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

При встановлені наявності чи відсутності адміністративного правопорушення ст. 252 КУпАП вимагає від органів (посадових осіб), які приймають рішення по справі, ґрунтуватись на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 247 КУпАП вказує, що при відсутності події і складу адміністративного правопорушення розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищенаведеного та вимог законодавства з'ясовано, що при винесені оскаржуваної мною постанови про накладення адміністративного стягнення, Відповідачем порушено ряд вимог чинного законодавства, зокрема: - не дотримано суворого додержання законності, як того вимагає ст. 7 КУпАП; - не дотримано вимоги ст. 245 КУпАП, відповідно до якої завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

При розгляді справи не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях Позивача є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП; не дотримано вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, що виразилось у неповному та необ'єктивному дослідженні всіх обставин справи, невірному застосуванні законодавства, адміністративне правопорушення ґрунтується на незаконному твердженні відповідача про начебто скоєне позивачем правопорушення, яке не має під собою законодавчого обґрунтування та йде всупереч п.11.5 ПДР України, що в цілому привело до порушення прав Позивача та безпідставному притягненню його до адміністративної відповідальності.

На підставі цього суд вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, а склад адміністративного правопорушення, зазначений в постанові, є необ'єктивним і ґрунтується на протизаконних підставах та невірно застосованому законодавстві, тому Постанова про накладення на нього адміністративного стягнення серії НК №860359 від 07.04.2018 року підлягає скасуванню а провадження по справі - закриттю.

Крім того дана постанова була винесена на місці зупинки транспортного засобу. Тому суд вважає такі дії інспектора протиправними. Так відповідно до рішення КС України у справі № 5-рп/2015, яким розтлумачено ст. 276 КУпАП наступним чином: "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тому інспектор не мав право виносити адміністративну постанову на місті зупинки автомобілю, а повинен був це здійснити в приміщенні управління поліції, та надати позивачу, як особі, щодо якої інспектор виніс постанову, можливість скористатись правовою допомогою та роз'яснити йому його права, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Позивач вважає, що інспектор суттєво порушив його права, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу. Також незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення та накладання адміністративного стягнення може бути оскаржена в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Суд не може погодитись з вищевказаними доводами позивача та його представника, висловлені ним в адміністративному позові та в судовому засіданні, оскільки вони не знайшли свого підтвердження і спростовуються поясненнями відповідача, письмовими доказами, наданими сторонами по справі, поясненнями допитаних свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8, матеріалами справи в їх сукупності виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.04.2018 року інспектором СРПП №4 Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову серії НК № 860359 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5).

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 07.04.2018 року о 21 год. 25 хв. по вул. Соборна в м. Покров Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD Transit» н/з НОМЕР_1 без увімкнених фар ближнього (дальнього) світла у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України суд зобов'язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 19.1 «а» ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з положень ст. ст. 72, 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд критично оцінює покази позивача та його представника щодо тих обставин, що ОСОБА_1 не було допущено порушень правил дорожнього руху України та він не керував транспортним засобом, оскільки ці доводи та твердження є цілком безпідставними та недоведеними і спростовуються поясненнями допитаних свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, кожен з яких окремо підтвердив факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1, матеріалами справи в їх сукупності.

Суд дає критичну оцінку показам свідка ОСОБА_7, висловлені нею в судовому засіданні стосовно тих обставин, що вона, а не її чоловік ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з приводу її явної зацікавленості, оскільки її твердження є цілком безпідставними, тому як ОСОБА_1 є її чоловіком є твердження вказаного свідка лише спрямовані всіляко допомогти чоловіку уникнути від адміністративної відповідальності та покарання.

Слід зауважити про те, що в провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за ст.. 130 КУпАП і подання вказаного позову лише повязано з розглядом вказаного адміністративного протоколу та уникнення від відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

За таких обставин суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника про те, що останній не порушував правил дорожнього руху та не керував транспортним засобом, оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем правопорушення та надано неспростовні докази цього.

Таким чином, в зазначенні об'єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, поліцейським вказано всі обов'язкові її елементи, а саме, що 07.04.2018 року о 21 год. 25 хв. в м. Покров Дніпропетровської області по вул. Соборна позивач керував транспортним засобом «FORD Transit» н/з НОМЕР_1 без увімкнених фар ближнього (дальнього) світла у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 «а» ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, доказів на підтвердження пред'явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи, не встановлено.

Проте, під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем дотримано принцип законності та досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі «Фрузен проти Росії» та від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Росії».

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання дій інспектора при винесенні постанови серії НК № 860359 від 07.04.2018 року протиправними, та підстав для скасування даної постанови, у зв'язку з чим, законні та обґрунтовані підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Суд вважає, що відповідач при виявлені вчиненого позивачем адміністративного правопорушення діяв лише в межах наділених повноважень та відповідно до вимог КУпАП України.

Відповідно п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладанні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що обтяжують і помякшують відповідальність, а згідно ст. 280 КУпАП, посадова особа, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Як вбачається з постанови, вона винесена уповноваженою на те особою національної поліції, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, на позивача накладене стягнення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, що дає суду вважати що відповідачем при її винесені враховані всі обставини, передбачені ст. 33 КУпАП, а тому постанова є законною та такою, що не підлягає до скасування.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, відповідно до ст. 288 КУпАП, в силу ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок державного бюджету України.

Таким чином, суд приходить до законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 3-15, 19, 20, 73-78, 91, 94, 96, 139, 242-246, 250, 255, 286, 293, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 «про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення».

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним адміністративним судом.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_9