Справа № 804/1274/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року Справа № 804/1274/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - Коваленко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії, -
16.02.2018 ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковника поліції Панченка О.В. № 132 від 07.02.2018 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності";
- визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковника поліції Панченка О.В. № 51 о/с від 07.02.2018 р. "По особовому складу";
- поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області у званні майора поліції з 07.02.2018;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 07.02.2018 р. по 22.05.2018;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом начальника ГУНП в Запорізькій області №349о/с від 07.07.2017 позивача було звільнено з посади начальника Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області. Правомірність вказаного наказу була оскаржена ОСОБА_3 у судовому порядку та за результатами прийнята постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного 07.12.2017 у справі №804/4997/17, яка набрала законної сили з моменту її проголошення. Вказаною постановою наказ №349о/с від 07.07.2017 було скасовано, а ОСОБА_3 було поновлено на посаді начальника Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з 07.07.2017 року. Крім того, позивач зазначив, що про перебування його з 21.06.2017 р. на лікарняному він повідомляв свого безпосереднього начальника - начальника ГУ НП в Запорізькій області Золотоношу О.В., у зв'язку із зайнятістю останнього, через начальника служби кадрового забезпечення Енергодарського ГУ НП в Запорізькій області Касая С.В. Враховуючи факти, встановлені у межах розгляду адміністративної справи № 804/4997/17, зокрема, щодо звільнення позивача на підставі сфальсифікованого документу - рапорту від 26.06.2017 р., накази від 07.02.2018 р. № 132, № 51 о/с винесені тимчасово виконуючим обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковником поліції Панченком О.В. з метою звільнення ОСОБА_3 із займаної посади начальника Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області без наявності на те жодної законної підстави, на думку позивача, вказане порушує його право на захист від незаконного звільнення, яке закріплено ст. 43 Конституції України. З огляду на викладене, ОСОБА_3 вважає, що відповідачем порушенні його законні права та інтереси, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача у судове зсідання з'явилась, проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі, надала письмовий відзив, в якому зазначила таке.
У зв'язку з тим, що дисциплінарне стягнення за невихід на службу у період часу з 21.06.2017 по 07.07.2017 на позивача не накладалось та строки накладення не сплинули, наказом ГУНП в Запорізькій області від 08.12.2017 року № 3782 було призначено службове розслідування.
Зазначеним службовим розслідуванням встановлено про відсутність позивача на службі у період з 21.06.2017 по 07.07.2017 без поважних причин, а також неповідомлення будь яким доступним способом безпосереднього керівника-начальника ГУНП про свою відсутність.
У зв'язку із тим, що позивач в обґрунтування причин відсутності на службі надав не листок непрацездатності, а довідку, ГУНП було зроблено запит до Комунального закладу «Дніпропетровська міська Багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради». У відповіді Комунального закладу «Дніпропетровська міська Багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» від 05.09.2017 № 1280 було зазначено, що довідки ВКК №124 від 07.07.2017 та ЛКК №161 від 22.07.2017 року за такими датами та такими номерами громадянину ОСОБА_3 не надавалися. За період з 01.06.2017 по 01.08.2017 року будь-яких довідок ОСОБА_3 КЗ «Дніпропетровська міська Багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» також не надавалося. Крім того, представник відповідача зазначила, що про свою відсутність на робочому місці 21.06.2017 року ОСОБА_3 жодним способом не повідомляв начальника ГУНП, а про те, що він відсутній на робочому місці начальник ГУНП Золотоноша О.В. дізнався лише 27.06.2017 року, коли йому було подано рапорт про звільнення за власним бажанням.
З огляду на викладене, представник позивача у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, показання свідків, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 з 01.08.2018 працював в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 - в органах Національної поліції України та має звання майора міліції.
Наказом № 289 о/с від 08.06.2017 року начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області «По особовому складу» ОСОБА_3 призначений на посаду начальника Енергодарського відділу поліції.
07.02.2018 року ОСОБА_3 був ознайомлений з наказом тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковника поліції Панченка О.В. № 132 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.
Даний наказ став підставою для винесення тимчасово виконуючим обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковником поліції Панченком О.В. наказу № 51 о/с від 07.02.2018 р. про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника Енергодарського відділу поліції з 07.02.2018 року за п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». З даним наказом позивач був ознайомлений 07.02.2018 року.
Не погоджуючись із вказаними наказами, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №349 о/с від 07.07.2017 року ОСОБА_3 звільнено з посади, яку він обіймав, згідно пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) на підставі рапорту від 26.06.2017 року, подання заступника начальника ГУНП від 07.07.2017 року.
Листом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 07.07.2017 року №2731/3/01/8-17 ОСОБА_3 повідомлено про задоволення поданого рапорту та запропоновано прибути до управління кадрового забезпечення ГУНП в Запорізькій області для отримання трудової книжки, військового квитка та розрахунку.
Відповідно до пояснень позивача, рапорт від 26.06.2017 року про звільнення за власним бажанням він не писав та мав намір продовжувати службу. Крім того, під час винесення вказаного наказу про звільнення, ОСОБА_3 перебував на лікарняному.
Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся з позовом до суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 у справі №804/4997/17 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено. Постановою Дніпропетровського окружного апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 у справі №804/4997/17 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 було задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №349 о/с від 07.07.2017 року про звільнення з посади начальника Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3; поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у званні майора поліції з 07.07.2017 року; зобов'язано Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 07.07.2017 року по день фактичного поновлення на посаді.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 за №3460-IV передбачено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Отже, службове розслідування може бути проведено відносно спеціального суб'єкта, а саме особи, які відноситься до рядового або начальницького складу та яка неналежно виконує або не виконує зовсім службову дисципліну.
17.08.2017 тимчасово виконуючим обов'язки начальника полковником міліції Довгунь С.З. було прийнято Наказ №2658 про призначення службового розслідування.
Зі змісту наказу №2658 від 17.08.2018 видно, що підставою для призначення службового розслідування є рапорт начальника ВПЗ ГУ НП в Запорізькій області та підполковника поліції Коцила Ю.М., у якому повідомлялося, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом розглядається справа за адміністративним позовом колишнього начальника Енергодарського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 до ГУ НП в Запорізькій області щодо скасування наказу керівництва ГУ НП в Запорізькій області про звільнення його зі служби в поліції та поновлення на службі. Під час розгляду справи з'ясовано, що позивачем, зокрема, надано копію довідки № 124 від 07.07.2017 року про лікування у період часу з 21.06.2017 року по 07.07.2017 рік, яку видано Дніпропетровською міською багатопрофільною клінічною лікарнею № і Дніпропетровської обласної ради (далі - КЗ «ДМБКЛ № 4»). З огляду на викладене, з метою перевірки поважності обставин відсутності ОСОБА_3 на службі є необхідність призначення службового розслідування.
Представник позивача у судовому засіданні зазначила, зо у період з 21.06.2017 по 07.07.2017 ОСОБА_3 був відсутній на службі у зв'язку із проходженням лікування у уролога, що підтверджується довідкою ЛКК №124 від 07.07.2017.
Вказана довідка 07.07.2017 була надана позивачем до ГУ НП в Запорізькій області, що відповідачем не заперечувалось.
За клопотання представника відповідача у судовому засіданні 22.05.2018 було допитано у якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які вказала на те, що дана довідка мала лише консультативний характер та не прирівнювалась до листка непрацездатності.
Стосовно посилання відповідача на консультативний характер довідки № 124 від 07.07.2017 року, суд зазначає, що самою довідкою чітко зафіксовано перебування ОСОБА_3 саме на лікуванні у період з 21.06.2017 року по 07.07.2017 рік. Враховуючи, що КЗ «ДМБКЛ № 4» знаходиться у м. Дніпрі, де позивач безпосередньо проживає, проходження ним обстеження та лікування є несумісним з виконанням позивачем його службових обов'язків у м. Енергодар, що знаходиться у Запорізькій області.
Наказом № 349 о/с від 07.07.2017 року «По особовому складу» ОСОБА_3 було звільнено за власним бажанням відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з виплатою компенсації за 21 добу невикористаної чергової відпустки за 17 днів.
Отже, на час звільнення 07.07.2017 року начальник ГУ НП в Запорізькій області не вбачав у діях позивача жодного порушення службової дисципліни, зокрема щодо відсутності на службі у період з 21.06.2017 р. по 07.07.2017 р., а довідка ЛКК була достатнім документом підтвердження поважності причин відсутності позивача на службі.
Таким чином, 07.07.2017 року трудові взаємовідносини між ОСОБА_3 та ГУ НП в Запорізькій області в особі його керівництва були припинені.
Як було з'ясовано судом, у період перебування ОСОБА_3 у статусі цивільної особи під час розгляду у Дніпропетровському окружному адміністративному суді адміністративної справи №804/4997/17 начальником ВПЗ ГУ НП в Запорізькій області було складено рапорт, який, як зазначив представник відповідача, став підставою для проведення службового розслідування з метою перевірки поважності обставин відсутності позивача на службі.
При цьому, у самому рапорті зазначено, що під час розгляду справи з'ясовано надання позивачем довідок №124 від 07.07.2017 про лікування у період часу з 21.06.2017 року по 07.07.2017 року та довідки № 161 від 22.07.2017 року.
Так, згідно п. 1.1 Інструкції № 230 прямо передбачено, що ця Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.
Суд не погоджується з думкою відповідача про відсутність порушення у проведенні службового розслідування у відношенні позивача після його звільнення, оскільки п. 2.1 Інструкції № 230 містить чітку імперативну норму щодо порушення особами саме рядового та начальницького складу службової дисципліни, так як вказаною Інструкцією врегульовано окрему галузь суспільно-правових відносин, а саме - проведення саме службових розслідувань в органах саме внутрішніх справ України, без поширення її дії на осіб, які звільнені з органів внутрішніх справ.
Таким чином, суд зазначає, що службове розслідування було проведено з порушенням норм Інструкції №230 та вже після звільнення ОСОБА_3 за власним бажанням.
За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність прийняття наказу тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковника поліції Панченка О.В. № 132 від 07.02.2018 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", наказу тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковника поліції Панченка О.В. № 51 о/с від 07.02.2018 р. "По особовому складу" та необхідність поновлення позивача на займаній посаді.
Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає зазначає наступне.
Відповідно до частин 2, 3 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
День звільнення вважається останнім днем служби.
Із змісту наказу №51 о/с від 07.02.2018 видно, що ОСОБА_3 підлягав звільненню з 07.02.2018 року.
Отже, 06.02.2018 року є останнім днем служби позивача, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з 07.02.2018 року.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі чи є підстави допустити негайне виконання рішення.
За приписами п.2, п.3 ч.1 ст.371 вказаного Кодексу, негайно виконуються рішення суду про примусове присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Виходячи з наведених вимог, слід допустити негайне виконання цього рішення в частині поновлення на посаді та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
З огляду на викладене, керуючись статтями 241-246, 250, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковника поліції Панченка О.В. № 132 від 07.02.2018 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".
Визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області - полковника поліції Панченка О.В. № 51 о/с від 07.02.2018 р. "По особовому складу".
Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області у званні майора поліції з 07.02.2018.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 07.02.2018 р. по 22.05.2018.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 295 КАС України безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 червня 2018 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко