Справа № 802/1027/18-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 травня 2018 р. Справа № 802/1027/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Назаренка Р.В.

представника відповідача: Кирилюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач 1), Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 2) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що маючи загальний трудовий стаж понад 27 років та пільговий стаж роботи трактористом-машиністом понад 25 років, він звернувся до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Разом із тим, у призначенні відповідно пенсії за віком на пільгових умовах йому було відмовлено, посилаючись на відсутність у нього необхідного для призначення відповідної пенсії пільгового стажу.

Разом із тим, не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 06.04.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін на 25.04.2018 року.

У судовому засіданні 25.04.2018 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та відкладено судовий розгляд справи до 15.05.2018 року.

15.05.2018 року у судовому засіданні після допиту свідків оголошено перерву до 29.05.2018 року.

У судовому засіданні 29.05.2018 року позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного адміністративного позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що період роботи позивача трактористом-машиністом з 19.09.1984 року по 20.01.2003 року у Липовецькому виробничому об'єднанні "Сільгоспхімія" не може бути зарахованим до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, через відсутність первинних документів, що підтверджують факт роботи ОСОБА_1 трактористом у виробництві сільськогосподарської продукції.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні також заперечував щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що у первинних документах, які надавались на розгляд Комісії відсутня інформація про безпосередню зайнятість позивача в період з 19.09.1984 року по 20.01.2003 року у виробництві сільськогосподарської продукції. А тому відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує у позивача права на зарахування даного періоду роботи до його пільгового стажу.

У судовому засіданні 15.05.2018 року також були допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Так, ОСОБА_5 зазначив, що він починаючи з 1979 року по 2003 рік разом із позивачем працював трактористом в Липовецькому виробничому об'єднанні "Сільгоспхімія" та на даний час отримує пенсію за віком на пільгових умовах. Також вказав, що позивач працював на тракторі Т-150 та обробляв орендовані підприємством землі. У зимовий період разом із позивачем займались обслуговуванням тракторів, а також розвантажуванням хімічних добрив.

ОСОБА_6 зазначив, що займав посаду начальника механізованого загону об'єднання "Сільгоспхімія". Вказав, що позивач працював у його підпорядкуванні починаючи з 1980-го року на тракторі Т-150 та займався заготовкою добрив, а також їх внесенням у ґрунт. Також зазначив, що позивач був задіяний повний робочий рік.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та покази свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1, останній у період з 1979 року по 1984 рік працював трактористом в колгоспі "Росія".

Крім того, згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1, останній починаючи з 19.09.1984 року по 14.04.2000 року працював трактористом 3-го класу в Липовецькому районному об'єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія", яке в 1984 році перейменовано у Липовецьке районне об'єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Родючість", у 1993 році в Липовецьке районне державне виробниче об'єднання по виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім", у 1997 році у ВАТ Липовецького підприємства по виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім".

14.04.2000 року ОСОБА_1 зараховано по переводу на роботу трактористом 3-го класу в новостворене підприємство з обмеженою відповідальністю СТОВ "Агросвіт".

02.01.2001 року позивач переведений на роботу трактористом з СТОВ "Агросвіт" в ВАТ "Райагрохім", де пропрацював до 20.01.2003 року та був звільнений у зв'язку із ліквідацією підприємства.

31.11.2017 року позивач звернувся до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом із тим, листом від 22.12.2017 року №5467/09-35/02 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивача повідомлено про те, що Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зараховано період його роботи з 15.07.1980 року по 08.04.1981 року, з 15.07.1983 року по 15.08.1984 року до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак, позивачу відмовлено в підтвердженні періоду його роботи з 19.09.1984 року по20.01.2003 року, як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки у первинних документах не міститься інформації про його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Крім того, листом від 12.01.2018 року №63/09-44/02-3 відповідач 1 повідомив позивача про те, що йому відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували його зайнятість у роботах, визначених в п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Звернувшись до відповідача 1 із заявою від 12.02.2018 року, позивач отримав рішення оформлене у вигляді протоколу №134838 від 15.01.2018 року про відмову в призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Незгода позивача із такими діями та рішеннями відповідачів, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Право на призначення пільгової пенсії за віком, передбаченої пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають трактористи-машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства. Зазначений вид пенсії призначається чоловікам після досягнення 55 років і при загальному стажу роботи не менше 25 років, з яких не менше 20 років - на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до Роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок), визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 18 вищенаведеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пункт 17 Порядку передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Як вбачається із записів у трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1, останній у період з 1979 року по 1984 рік працював трактористом в колгоспі "Росія".

Крім того, починаючи з 19.09.1984 року по 14.04.2000 року працював трактористом-машиністом в Липовецькому районному об'єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія", яке за період його роботи неодноразово перейменовувалось та кінцевою назвою якого є ВАТ "Райагрохім".

Також, 14.04.2000 року позивач зарахований по переведенню на роботу тракториста-машиніста в підприємство з обмеженою відповідальністю СТОВ "Агросвіт", звідки 02.01.2001 року був переведений в ВАТ "Райагрохім", де пропрацював до 20.01.2003 року та був звільнений у зв'язку із ліквідацією підприємства.

При цьому, як слідує із витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємства, на яких працював позивач, припинено на підставі рішень судів, внаслідок чого і відсутня можливість отримання первинних документів із підтвердженням факту безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції.

В той же час, суд звертає увагу на те, що факт роботи позивача у спірний період з 19.09.1984 року по 20.01.2003 року в Липовецькому районному об'єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія", в подальшому ВАТ "Райагрохім", а також в СТОВ "Агросвіт" трактористом-машиністом, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, підтверджено записами в трудовій книжці та показаннями свідків, в порядку визначеному пунктами 17, 18 Порядку.

Таким чином, на час звернення за призначенням пенсії позивач мав не менше 20 років стажу тракториста-машиніста, а також більше ніж 26 років 6 місяців загального трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному ж випадку перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідачів на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 за №20 від 19.12.2017 року, в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу періоду його роботи трактористом-машиністом з 19.09.1984 року по 20.01.2003 року та рішення відповідача 1 у формі протоколу №134838 від 15.01.2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, а також з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дня його звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши у його пільговий трудовий стаж період роботи з 19.09.1984 року по 20.01.2003 року трактористом-машиністом.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи те, що при звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2114,40 грн., тобто як за 3 вимоги немайнового характеру (704,80 грн. х 3 вимоги), тому на його користь підлягають стягненню судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до кількості задоволених позовних вимог, які до них були звернуті, а саме:

- за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в сумі 1409,60 грн.;

- за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (як органу при якому створюється Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №20 від 19.12.2017 року, в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоду його роботи трактористом-машиністом з 19.09.1984 року по 20.01.2003 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у формі протоколу №134838 від 15.01.2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дня його звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши у його пільговий трудовий стаж період роботи з 19.09.1984 року по 20.01.2003 року трактористом-машиністом.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Соборна, 27, м. Іллінці, Вінницька область, );

Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, );

Повний текст рішення складено 04.06.2018 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна