Справа № 646/14724/15-а
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/646/4/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Теслікової І.І.

при секретарі судового засідання Ротач К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, посилаючись на те, що постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 397/80700/15 його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 68724,99 грн. Позивач просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову. В обгрунтування позовних вимог він зазначив, що наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 митниця вбачає у тому, що він як керівник підприємства, не забезпечив сплату митних платежів у встановлені законом строки, визначені у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД № 807100000/2015/010287 від 31.03.2015 та передбачені ч.7 ст. 55 МК України. Позивач вважає, що такі висновки відповідача не відповідають дійсності, оскільки, згідно ч. 6 ст. 307 МК України, у даному випадку фінансова гарантія не надавалась, тому немає підстав застосовувати 90-денний строк фінансової гарантії, посилання відповідача на необхідність сплати митних платежі у строки, вказані в графах 48 митних декларацій не підтверджуються нормами законодавства. На думку позивача, у даному випадку слід застосовувати ч. 4 ст. 3 МК України, оскільки законодавство не визначає чіткого строку сплати різниці в сумі митних платежів у випадку випуску товарів у вільний обіг без надання фінансових гарантій, тому обов"язок сплатити вказану різницю за ЕМД виникне після завершення процедури оскарження рішення про коригування митної вартості № 807100000/2015/002322 від 28.01.2015 року, яке стало підставою для їх нарахування. Крім того, позивач посилається на те, що в його діях відсутня умисна форма вини, при наявності якої наступає відповідальність за ст. 485 МК України, оскільки митний орган був повинний встановити, що ОСОБА_1, як директор ПП "Спецімпекс", усвідомлюючи, що різниця в сумі митних платежів повинна бути сплачена до 28.04.2015 року, володів достатніми коштами для сплати цих платежів та умисно не сплатив їх з метою заподіяння шкоди економічним інтересам держави. Однак недоліки митного законодавства не дають позивачу чітко визначити строк сплати різниці розміру митних платежів за даних обставин митного оформлення, при цьому позивач не заперечує необхідності сплатити різницю митних платежів у тому випадку, якщо рішення про коригування митної вартості буде залишено без змін за результатами судового оскарження.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року провадження по адміністративної справі зупинено до винесення остаточного рішення у справі № 820/9195/15.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.04.2018 року провадження відновлено та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача з посиланням на те, що ПП «Спецімпекс» як особа, відповідальна за сплату митних платежів, мало сплатити різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею, а саме: 22908,33 грн. до 29.06.2015 року, тобто у строк, зазначений у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД № 807100000/2015/010287 від 31.03.2015 року. Проте у встановлений строк вказана сума митних платежів сплачена не була. ОСОБА_1, як директор ПП «Спецімпекс», усвідомлював, що митні платежі у розмірі 22908,33 грн. за ЕМД № 807100000/2015/010287 від 31.03.2015 року повинні бути сплачені саме до 29.06.2015 року та умисно не сплатив їх з метою заподіяння шкоди економічним інтересам держави.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

25.03.2015 уповноваженою особою ПП «Спецімпекс» до митного оформлення подано електронну митну декларацію (ЕМД) № 807100000/2015/009413 на товар: « Покриття з деревинно-полімерного композиту».

За результатами здійснення митного контролю за вказаною митною декларацією Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/000550/2 від 30.03.2015 року, яким збільшено митну вартість задекларованого товару.

19.11.2015 року Харківською митницею ДФС в особі заступника начальника Харківської митниці ДФС Мороз Р.С. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 397/80700/15, якою ОСОБА_1 працюючого директором ПП «Спецімпекс» визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 68724,99 грн.

Згідно зі ст. 319 МК Українипорушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України, передбачено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, з об'єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченогост. 485 МК України, характеризується наявністю дій, зокрема щодо несплати митних платежів у строк, встановлений законодавством.

Згідно п. 39 ч. 1 ст. 4 МК України платник податків це особа, на яку відповідно до МК України, Податкового Кодексу України та інших законів України покладено обовязок зі сплати митних платежів.

Згідно ст. 6 Податкового кодексу України податком є обовязковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього кодексу.

Відповідно до ст.9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать такі податки та збори: податок на додану вартість, мито.

Пунктом 9.2 ст. 9 Податкового кодексу України передбачено, що відносини, повязані з установленням та справлянням мита, регулюються митним законодавством, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України. Частиною 2 ст.271 МК України передбачено види мита, до яких зокрема відносяться ввізне мито та додатковий імпортний збір.

Пунктом 1 ч.1 ст.276 МК України передбачено, що платником мита є, зокрема, особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобовязань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобовязання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є зокрема особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до МК України.

Згідно п. 206.1 ст. 206 Податкового кодексу України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку на додану вартість підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Згідно п. 46.1 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобовязань.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна серед іншого сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Відповідно до положень ст. 4 МК України:- випуск товарів - надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети;- вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

Згідно ч. 7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товару.

Як встановлено судом випуск у вільний обіг товарів ПП «Спецімпекс» за ЕМД № 807100000/2015/010287 здійснене у відповідності до положень ч. 7 ст.55 МК України із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання ПП «Спецімпекс» гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Таким чином, фактично на прохання ПП «Спецімпекс» товар за ЕМД № 807100000/2015/010287 від 30.03.2015 року випущено у вільний обіг саме у відповідності до положень ч. 7 ст. 55 МК України.

Однак, враховуючи, що різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, складає 22908,33 грн. ( 900,16 євро) тобто не перевищує суму, еквівалентну 1000 євро, вказані кошти не було внесено ПП «Спецімпекс» на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів.

Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який визначає правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі Порядок № 651) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684.

Відповідно до п.п. 3.3 вказаного Порядку №651 графи А, С, D/J, E/j, F, G, I МД паперового примірника МД та її електронної копії або електронної МД заповнюється посадовими особами митних органів. Інші графи МД заповнюються Декларантом.

Зазначена митна декларація заповнена відповідно до Порядку №651, отже саме декларантом внесено відомості, зазначені графах:

9 - «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» - ПП «Спецімпекс»;

47 - «Нарахування платежів» - графа заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу Х МК України) митних платежів);

48 -«Відстрочення платежів» 03.04.2015 року. При цьому, суд зазначає, що вказану графу заповнено саме декларантом.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 МК України у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобовязань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Згідно ст. 306 МК України одним із способів забезпечення сплати митних платежів є зокрема фінансові гарантії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.309 МК України забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах:

1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);

2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошова застава).

Відповідно до ч. 9 ст. 309 МК України завершення оформлення митної декларації є підтвердженням прийняття фінансової гарантії як забезпечення виконання зобовязань перед органами доходів і зборів.

Враховуючи положення МК України, суд дійшов висновку, що звільнення особи, відповідальної за сплату митних платежів, від надання фінансової гарантії як забезпечення сплати митних платежів, відповідно до положення ч. 6 ст. 307 МК України, звільняє цю особу саме від внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошової застави), та жодним чином не звільняє від належного та вчасного виконання обовязку зі сплати митних платежів.

Враховуючи вищевикладене, ПП «Спецімпекс» як особа, відповідальна за сплату митних платежів, мало сплатити різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею, а саме: 22908,33 грн. до 29.06.2015 року, тобто у строк, зазначений у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД № 807100000/2015/010287 від 31.03.2015 року.

Проте у встановлений строк вказана сума митних платежів сплачена не була, що й не заперечується позивачем у адміністративному позові.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2015 про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 807000011/2015/000550/2 від 30.03.2015 року скасована постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 року по справі № 820/9195/15 та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову Приватного підприємства « Спецімпекс» відмовлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ПП Спецімпекс», вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які полягали у несплаті митних платежів у строк, встановлений законом, що спричинило недобори митних платежів на загальну суму 22908,33 грн.,суд приходить до висновку про наявність в діях позивача об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченогост. 485 МК України.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 умисної форми вини, суд дійшов висновку про безпідставність посилання позивача на недоліки митного законодавства, які позбавили його можливості чітко визначити строк сплати митних платежів у розмірі : 22908,33 грн. за ЕМД № 80700001/2015/000550/2 від 30.03.2015 року, що підтверджується усіма вищевикладеними положеннями чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1, як директор ПП «Спецімпекс», усвідомлював, що митні платежі у розмірі 22908,33 грн. за ЕМД № 807100000/2015/010287 від 31.03.2015 року повинні бути сплачені саме до 29.06.2015 року та умисно не сплатив їх з метою заподіяння шкоди економічним інтересам держави.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 397/80700/15 від 19.11.2015 року винесена у відповідності до норм чинного законодавства, відсутні підстави для її скасування , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9 11, 71, 159-160, 171-2 КАС України, ст. ст. 3, 4, 9, 55, 75, 264, 276, 278, 305, 306, 309,485 МК України, ст.ст. 46. 206, 181 ПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 397/80700/15 від 19.11.2015 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.І.Теслікова