Справа № 587/893/18
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/893/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальону Управління патрульної поліції м.Суми в Сумській області Теницького Антона Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Теницького А.О. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що 27 березня 2018 року приблизно о 6-45 год. він рухався в м. Суми на автомобілі DEOWOO д.н. НОМЕР_1 по вул. Білопільський шлях в напрямку м. Білопілля. Під час руху помітив попереду автомобіль патрульної поліції, який повільно рухався за автобусом. Коли він зрівнявся з машиною патрульної служби, то увімкнув лівий поворот та здійснив об*їзд патрульної машини, а потім таким же чином здійснив об*їзд автобуса та повернувся у першу смугу руху. Він продовжив рух у напрямку с. Веретинівка, зупинився на світлофорі на повороті в напрямку села, і тільки тоді коли доїхав до повороту на с. Веретинівка автомобіль патрульної поліції увімкнув сирену, після чого він зупинився. Після зупинки автомобіля до нього підійшли поліцейські і попросили пред*явити документи. Причину зупинки вони пояснили тим, що він нібито здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.п. 14.6.в ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Вважав, що дана постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Просив визнати незаконними дії інспектора та скасувати постанову про накладання на нього адміністративного стягнення.
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та надав письмове заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Згідно п. 14.6. «в» Правил дорожнього руху України, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом в населеному пункті і 100 м за межами населеного пункту;
Судом встановлено, що 27 березня 2018 року відповідач склав відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно якої 27 березня 2018 року о 6-48 год. в м.Суми по вул. Білопільський шлях ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DEOWOO д.н. НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом в населеному пункті, чим порушив п. 14.6. «в» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з допущеним позивачем адміністративним правопорушенням працівником органу Національної поліції була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 425 гривень.
Зазначені обставини підтверджуються копією постанови про адміністративне правопорушення серії ВР № 267781 від 27.03.2018року (арк. с.6).
Разом з тим, позивач факт вчинення правопорушення категорично заперечує, пояснюючи, що Правил дорожнього руху не порушував. Також зазначив, що поліцейські продемонстрував йому факт порушення ПДР, знятий на його власний мобільний телефон, який не є технічним приладом чи засобом фото-, кінозйомки, відеозапису.
У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Стаття 251 із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР N 1369-12від 29.07.91, N 1818-12 від 15.11.91; Законом N 586-VI ( 586-17 )від 24.09.2008.
У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем суду був наданий відеозапис даного правопорушення, який, на думку суду, з належною достовірністю не підтверджує факт скоєння ОСОБА_1 даного правопорушення, а саме не вбачається, що ОСОБА_1 здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом.
Крім того, на думку суду, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції припустилися плутанини в поняттях, а саме «випередження» і «обгін». Визначення цих понять дано в розділі «загальні положення» Правил дорожнього руху.
Так, випередження це рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.
Обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.
З відеозапису вчиненого правопорушення вбачається, що в даному випадку мало місце випередження, а не обгін, оскільки ОСОБА_1 не виїжджав на зустрічну смугу руху, тому правило заборони обгону ближче 50 метрів до пішохідного переходу в даному випадку не може бути застосовано.
Отже, суду не надано безперечних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тому справу необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.2 ст. 122 КпАП України, суд
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 267781, винесену 27 березня 2018 року інспектором роти №4 Управління патрульної поліції в м. Суми Теницького Антона Олеговича стосовно ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя