Справа № 820/3230/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

31 травня 2018 р. справа №820/3230/18

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив суд:

- скасувати рішення Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1;

- зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити і виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона звернулася до відповідача з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Відповідачем відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Також позивач зазначила, що не погоджуєте з вказаним рішенням відповідача, вважає що необґрунтованим, оскільки до виходу на пенсію за віком позивач не отримувала будь - якої пенсії, на момент виходу на пенсію позивач займала посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років (викладач в Савинській дитячій музичній школі), мала необхідний стаж роботи 37 років 11 місяців 17 днів, тому відповідно до чинного законодавства мала право на одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшов письмовий відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем не прийнялось рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Також у письмовому відзиві на позов представник відповідача наголошував на тому, що позивачем пропущено строк на звернення до суду на 2 дні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 25.08.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, з врахуванням с. 3 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

01.02.2018 ОСОБА_1 звернулася з заявою до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з проханням надати рішення про відмову у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХУ «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду вказаної заяви Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області складено лист від 15.02.2018р. №916/02.1-01/50.

Згідно змісту вказаного листа, ОСОБА_1 фактично відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, мотивуючи відмову тим, що дитяча музична школа, в якій позивач працювала в період з 06.09.1979 по 26.08.1993 та працює з 28.08.1995 по теперішній час, відноситься до позашкільних навчальних закладів згідно Переліку типів позашкільних навчальних закладів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433. Балаклійська ОСОБА_3 ступенів №1, в якій позивач працювала в період з 27.08.1993 по 26.08.1995, відноситься, згідно Переліку, до загальноосвітніх навчальних закладів. Водночас, у вказаному листі зазначено, що посада педагога музикально - теоретичних дисциплін дитячої музикальної школи, Переліком не передбачена.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

З огляду на предмет спору, між сторонам вник спір щодо законності дій відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно ст.4 Закону України "Про позашкільну освіту", позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

На підставі п.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно ст.21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. Посада викладача цим переліком не передбачена, однак за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 р. №01-3/133-02-2.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до положень Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963, посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення страхового стажу до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно п.5 вказаного Порядку, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року, призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Також, відповідно до п.6 вказаного Порядку, для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на день її призначення.

Згідно п.7 вказаного Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.02.2018 по справі №470/402/17.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, посада викладача в музичній школі відносяться до переліку, що надають можливості щодо врахування пільгового стажу та, відповідно, надає право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, судом при розгляді даної справи взято до уваги практика апеляційних судів, а саме ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 по справі №643/6937/17, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 по справі №365/813/15-а.

З огляду на викладене, враховуючи відомості трудової книжки позивача, до спеціального стажу роботи позивач відноситься робота викладачем в Савинській дитячій музичній школі в період: з 06.09.1979 по 27.08.1993, що становить стаж роботи - 13 років 11 місяців 21 день; з 28.08.1995 по 25.08.2017, що становить стаж роботи - 21 років 11 місяців 27 днів. Таким чином, спеціальний стаж роботи ОСОБА_4 складає 37 років 11 місяців 17 днів, включаючи стаж роботи викладачем за період з 27.08.1993р. по 26.08.1995 - 1 рік 11 місяців 29 днів, який зараховано відповідачем в Балаклійській ЗОШ І-ІІ ступенів №1.

Таким чином, позивачем доведено, що в спірний період він працювала на посаді викладача, яка віднесена до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, а тому позивач має страховий стаж не менше 35 років, що надає правову можливість на застосування до нього п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, до звернення до відповідача не отримував пенсію, а тому має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1, що міститься в листі від 15.02.2018 №916/02.1-01/50 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити і виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що в даному судовому розгляді суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1, що міститься в листі від 15.02.2018 №916/02.1-01/50, суд дійшов висновку про те, що, для належного та повного захисту прав позивача, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача призначити і виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підлягають задоволенню.

Стосовно строків звернення позивача з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію 25.08.2017, тобто з цього часу позивач мав би дізнатися про порушення своїх прав. При цьому позивач звернувся до суду для поновлення своїх прав 27.04.2018, що підтверджується штампом канцелярії суду на позовній заяві, тобто через 06 місяці 2 дні.

З огляду на те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду лише на 2 дні, суд не вважає значним пропуском строку звернення позивача до суду, через що поновлює строк звернення позивача до суду.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, відповідно до положень ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією від 27.04.2018 №15 (а.с.4).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. т. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297, 382 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1, що міститься в листі від 15.02.2018 №916/02.1-01/50.

Зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити і виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 червня 2018 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.