Справа № 826/10248/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Київ №826/10248/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув- ши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 (04060, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації (далі - Управ-ління) (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 5, ), Департаменту соціаль-ної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адмі-ністрації) (далі - Департамент) (03165, м. Київ, просп. Комарова, 7, ) про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов'язати Управління повторно розглянути питання про видачу позивачу посвід- чення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов'язати Департамент надати статус позивачу постраждалої внаслідок Чорнобиль- ської катастрофи.

Позов обґрунтовано тим, що всупереч ст.ст. 12, 14 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобиль- ської катастрофи" відповідачами неправомірно, на думку позивача, відмовлено їй в отрима- нні статусу і відповідного посвідчення особі, яка відноситься до 1 категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Управлінням подано заперечення, в яких відповідач просить відмовити в позові, поси- лаючись на те, що відповідно до своїх повноважень воно не приймає рішення про встанов- лення особі статусу та (або) видачу відповідного посвідчення, а лише здійснює прийом і передачу документів по визначенню статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на розгляд Комісії. Відповідач зазначає, що документи позивача були направ-лені на розгляд Комісії, рішенням якої від 30.05.2017 відмовлено у встановленні статусу. У зв'язку з цим, Управлінням 08.06.2017 позивачу було повідомлено про прийняте рішення.

Департаментом подано клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що Комісія для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (дорадчий орган КМДА), була ліквідована без право- наступництва, а новостворена Комісія для розгляду питань, пов'язаних із встановленням ста- тусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (консультативно-дорадчий орган Департаменту), не є її правонаступником. Ухвалою суду від 29.11.2017 відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Під час розгляду справи позивач та її представник ОСОБА_3 підтримали позов.

Представник Департаменту Кучма Л.В. не визнала позов, просила відмовити в його задоволенні.

Управління явку свого представника до судового засідання не забезпечило, у своїх запереченнях просило розглядати справу за відсутності його представника.

Суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Від Департаменту надійшли письмові заперечення, в яких відповідач просить відмо- вити в позові, стверджуючи про відсутність правових підстав для віднесення позивача до по- терпілих від Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та видачі відповідного посвідчення, оскільки на час встановлення їй інвалідності вона не проживала (не працювала, не навчалася) на території забрудненої зони згідно із Законом України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким виключено зону посилено- го радіоекологічного контролю.

Також відповідач зазначає про відсутність спірних відносин і права, що підлягає судо- вому захисту, оскільки Комісія при КМДА, яка приймала рішення про відмову ліквідована, а нова Комісія при Департаменті не її правонаступником. Крім цього, відповідач зазначає про відсутність підстав для зобов'язання Департаменту встановити позивачу відповідних статус і видати посвідчення з огляду на дискреційні повноваження.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули до судового засідання, дослідивши наявні у справі матеріали, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 квітня 2017р. позивач звернулася до Управління із заявою, копія якої міститься у справі, про видачу їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катаст- рофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, до якої додала:

- копії паспорту та ідентифікаційного коду;

- копію довідки МСЕК серії АВ №0443769 про встановлення інвалідності;

- експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 10.04.2017 №3000;

- копії посвідчення громадянки, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 №679316 від 28.10.1993;

- 2 фотокартки.

Заява з документами направлена Управлінням до Комісії для розгляду питань, пов'я-заних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Комісія прийняла рішення про відсутність підстав для визначення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (з числа потерпілих) категорії 1, оформлене у протоколі №6 від 30.05.2017, копія витягу з якого міститься у справі.

Рішення обґрунтовано тим, що у зв'язку із прийняттям Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодав- чих актів України" виключено абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про правовий режим терито- рії, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Позивач не проживає, не працює і не навчається у зоні посиленого радіоекологічного контролю, пільгами не користується.

Листом Управління від 08.06.2017 №09/35-4407, копія якого наявна у справі, позивачу повідомлено про прийняте Комісією рішення.

Встановлені судом обставини визнаються і не заперечуються учасниками справи.

Спірні правовідносини виникли у сфері соціального статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і стосуються визначення позивачу статусу особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, та видачі відповідного посвідчення.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796), Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорно- бильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 ст. 9 Закону №796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 11 Закону №796 передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Частиною 1 ст. 14 Закону №796 визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

- інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та по- терпілих від Чорнобильської катастрофи (ст.ст. 10, 11 і ч. 3 ст. 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобиль- ської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1 (п. 1).

- особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чоти- рьох років, - категорія 4 (п. 4).

Частиною 1 ст. 12 Закону №796 причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою виз- нається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорно- бильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спе- ціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутріш- ніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Згідно з абз. 9 п. 10 Порядку посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катас- трофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абз. 19 п. 10 Порядку рішення про видачу або відмову у видачі посвід- чення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Наявні у справі копії посвідчення громадянки, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 №679316 від 28.10.1993, і довідки Канівської районної державної адміністрації №23 від 26.05.2017 про те, що позивач постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у м. Каневі з 26.01.1986 по 15.11.1993, підтверджують статус позивача і належність її до вказаної категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Наявні у справі копії довідки МСЕК серії АВ №0443769 і експертного висновку Цент- ральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 10.04.2017 №3000 підтвер- джують встановлення позивачу з 20.04.2017 2-ї групи інвалідності довічно, захворювання пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, враховуючи належність позивача до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та встановлення їй 2-ї групи інвалідності у зв'язку із захворюванням пов'язаним з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується належними доказами, та відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12 Закону №796 і абз. 9 п. 10 Порядку, суд дійшов висновку про виникнення передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону №796 підстав для віднесення позивача до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорно- бильської катастрофи, та отримання посвідчення відповідного зразка.

Всупереч наведеним вище положенням Закону №796 і Порядку та поданим позивачем документам, необхідним для видачі позивачу посвідчення особи, яка постраждала від Чорно- бильської катастрофи (категорія 1), Комісією прийнято неправомірне рішення від 30.05.2017, чим порушено право позивача на визнання за нею відповідного статусу і пов'язаного з ним соціального захисту.

Заперечення Департаменту про правомірність прийнятого Комісією рішення і відсут- ність підстав набуття позивачем статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, та видачі відповідного посвідчення, з огляду на внесені Законом України від 28.12.2014 №76-VIII зміни (виключення зони посиленого радіоекологічного контролю з переліку територій радіоактивного забруднення), суд вважає необґрунтованими і відхиляє, оскільки жодних змін у правовому регулюванні статусу осіб, постраждалих від Чорнобильської катастрофи не відбулося; посвідчення позивача (категорія 4) є діючим і в законодавстві відсутні норми, які б передбачали визнання таких посвідчень недійсними (анульованими) та (або) їх вилучення; встановлення позивачу інвалідності внаслідок впливу аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, доводи позивача і надані нею докази, які не були спростовані відповіда- чем, відповідають вимогам законодавства і підтверджують на наявність законних підстав для визначення їй відповідного статусу і отримання посвідчення.

Як вбачається із встановлених судом обставин, Управління не здійснювало розгляд заяви позивача і не приймало рішення про відмову у видачі їй посвідчення відповідного зразка. Управління, як вірно зазначив цей відповідач у запереченнях, лише направило заяву позивача на розгляд Комісії, а також повідомило позивача про результати розгляду її заяви і прийняте рішення, що не свідчить про порушення прав позивача, які б підлягали судовому захисту. Відтак, позов до Управління суд вважає безпідставним і таким, що не підлягає задо- воленню.

Судом встановлено, що на час розгляду справи Комісія для розгляду питань, пов'яза- них із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (дорадчий орган КМДА), утворена відповідно до розпорядження КМДА від 12.04.2011 №550, була ліквідована згідно з розпорядженням КМДА від 26.09.2017 №1189. Цим же роз- порядженням уповноважено Департамент розглядати документи та здійснювати від імені виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видачу посвідчень громадянам, які пос- траждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Наказом Департаменту від 27.10.2017 №337 затверджено Положення про Комісію для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чор- нобильської катастрофи, - постійно діючий консультативно-дорадчий орган Департаменту, який готує пропозиції та рекомендації щодо видачі посвідчень особам, які постраждали внас- лідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, Департамент є належним відповідачем у справі у частині зобов'язання надати позивачу статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Розглядаючи вимогу про зобов'язання Департаменту надати позивачу відповідний статус, суд виходить з того, що процедури надання (встановлення) особі відповідного стату- су Законом №796 і Порядком не передбачено, оскільки належність громадян до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено Законом №796. Відповідно до абз. 19 п. 10 Порядку уповноваженим органом приймаються рішення з питань видачі або відмови у видачі посвідчення. Тобто, приймаючи рішення про видачу посвідчення, уповно- важений орган, тим самим, підтверджує належність громадянина до відповідної категорії осіб, постраждалих від Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, заявлена позивачем вимога про зобов'язання Департаменту надати пози- вачу статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи не підлягає задоволенню з огляду на її нормативну необґрунтованість і невідповідність вимогам Закону №796 і Порядку. Належним способом захисту порушеного права, у такому разі, є вимога про зобо- в'язання уповноваженого органу (у даному випадку - Департаменту) видати посвідчення відповідного зразка.

У цій справі суд дійшов висновку про порушення прав позивача внаслідок прийняття Комісією неправомірного рішення від 30.05.2017. Представник відповідача вірно зазначив у запереченнях про те, що Департамент не може відповідати за правомірність рішення Комісії, оскільки не є її правонаступником. Разом з тим, припинення роботи Комісії не припиняє виконання державою своїх завдань і функцій, зокрема щодо видачі посвідчень, які (повнова- ження) передані Департаменту, а також не може бути перешкодою для захисту порушених прав позивача.

Встановивши у цій справі належність позивача до осіб, постраждалих від Чорнобиль- ської катастрофи 1 категорії, і наявність законних підстав для видачі їй посвідчення відповід- ного зразка, а також порушення прав позивача у зв'язку з неправомірною відмовою у видачі посвідчення, зважаючи на відсутність інших законних підстав для невидачі позивачу такого посвідчення та з метою повного і ефективного захисту порушеного права позивача, беручи до уваги, що на час розгляду справи повноваження з видачі посвідчення відповідного зразка покладені на відповідача (Департамент), суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача видати позивачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорно-бильської катастрофи 1 категорії.

Посилання відповідача на дискреційність повноважень суд відхиляє, оскільки позиція відповідача ґрунтуються, у тому числі й на запереченні обставини належності позивача до постраждалих від Чорнобильської катастрофи 1 категорії. На переконання суду така позиція відповідача є не лише помилковою, а й формальною і недобросовісною, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав у зобов'язанні відповідача повторно розглянути заяву позивача, оскільки це не призведе до реального і ефективного захисту порушеного права позивача, натомість обтяжить обидві сторони зайвими бюрократичними процедурами.

Вирішуючи питання про зобов'язання відповідача видати позивачу посвідчення відпо- відної категорії, суд згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України та з метою ефективного захисту прав позивача дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог. При цьому невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у вигляді зобов'язання встано-вити їй відповідний статус не є підставою для відмови у позові.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає про те, що адміністративний позов є частково обґрунтованим і підлягає задоволенню у тій частині, в якій суд вийшов за межі позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 140, 241-246, 250, пп. 10 п. 1 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 (04060, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

2. Зобов'язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03165, м. Київ, просп. Комарова, 7, ) видати ОСОБА_1 (04060, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастро-фи 1 категорії.

3. Відмовити ОСОБА_1 (04060, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) в задоволенні адміністративного позову в іншій частині.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293, 295-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня підписання рішення.

Суддя Д.А. Костенко