Справа № 2-а-1863/11(6-а/209/3/18)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2018 рокусправа № 2-а-1863/11(6-а/209/3/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чепурнов Д.В.

судді: Мельник В.В. Сафронова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення помилки виконавчого листа, поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання та заміну стягувача по справі №2-а-1863/11 (6-а/209/3/18) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про перерахунок пенсії та виплату пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки виконавчого листа, поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання та заміну стягувача по справі відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено обставини справи.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 серпня 2011 року у справі № 2-а-1863/2011 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Дніпровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про перерахунок та виплату пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.15).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2013 року апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська частково задоволена (а.с.24-25).

18 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-а-1863/2011, строк пред'явлення до виконання якого зазначений до 21 червня 2014 року (а.с.32).

Згідно змісту заяви ОСОБА_1, при його зверненні 20.06.2014 року до Дніпровського ВДВС йому в усній формі було відмовлено у прийнятті виконавчого листа, оскільки останній не містив дати його народження та рекомендовано звернутися до суду. Ці обставини вважає поважною причиною для поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання. Також, на теперішній час йому стало відомо, що УПФУ реорганізовано, що зумовлює необхідність заміни стягувана у справі.

Cтаттею 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа), встановлено строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, зокрема, виконавчих листів один рік.

Згідно із ч.1 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен перевірити, чи пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, чи поважні причини такого пропуску, що було підставою несвоєчасного звернення за виконанням судового рішення.

Поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення певної процесуальної дії в межах строків, установлених законодавством.

При цьому позивач обґрунтовує пропуск строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання з тим, що виконавчий лист видано судом за 2 дні до закінчення строку дії такого листа.

Аналізуючи обставини, наведені позивачем на підтвердження поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Серед іншого, згідно із частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Необхідно звернути увагу на судову практику розгляду справ Європейським Судом з прав людини, відповідно до якої суд вказує, що стаття 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасницею якої є Україна, захищає право кожного на подання позову або скарги, які пов'язані з його громадянськими правами та обов'язками, до суду, таким чином, це означає "право на суд". Однак, вказане право є ілюзорним, якщо правова система Високих Договірних Сторін допускає, щоб кінцеве обов'язкове до виконання рішення суду залишалось не виконаним та не усувало наслідків нанесеної одній із сторін шкоди. (Справа "Жовнер проти України" (Заява N 56848/00), Справа Бурдов проти Росії (Скарга N59498/00).

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Також у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд в рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

В Рішенні по справі "Ейрі проти Ірландії" від 09 жовтня 1979 року Європейський суд з прав людини вказав, що права, які гарантує Конвенція, повинні бути не теоретичними чи нереальними, а такими, що мають реальну силу і можуть бути здійснені на практиці.

За викладених обставин справи, колегія суддів, виходячи із конституційно встановленої обов'язковості виконання судових рішень, що набрали законної сили та причин, з яких позивачем було пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, вважає заяву позивача про поновлення пропущеного строку такою що підлягає задоволенню.

Водночас, щодо необхідності виправлення помилки у виконавчому листі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 374 КАС України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Разом із тим п.3 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV, в редакції діючій на час спірних правовідносин, надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі дати народження стягувача не є підставою для відмови у відкритті державним виконавцем виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності помилок у виконавчому листі, які підлягають виправленню.

Одночасно з цим, відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положення частини п'ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником (процесуальне правонаступництво) відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця.

У цьому випадку для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним фактором є перехід функцій управління ПФУ до об'єднаного управління ПФУ.

Пенсійний фонд України є центральним органом державної виконавчої влади, підвідомчим Кабінетові Міністрів України, який реалізує державну політику в галузі пенсійного забезпечення. Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Частиною 9 статті 5 Закону України від 17 березня 2011 року № 3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, дія якого поширюється на центральні органи виконавчої влади із спеціальним статусом та їх територіальні органи, крім випадків, коли Конституцією та законами України визначені інші особливості порядку їх утворення, реорганізації або ліквідації, визначено, що у разі злиття органів виконавчої влади права та обов'язки переходять до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі реорганізоване шляхом злиття у Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області реорганізовано шляхом злиття в Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Водночас, станом на момент винесення оскаржуваної ухвали Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року №821 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» припинене, у зв'язку з приєднанням до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке є його правонаступником.

З наведеного випливає, що правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб'єкта владних повноважень (суб'єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб'єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У контексті наведених положень Закону № 1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов'язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Таким чином, колегія робить висновок щодо необхідності заміни сторони виконавчого провадження - Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, колегія суддів робить висновок про скасування ухвали суду першої інстанції та часткове задоволення заяви про виправлення помилки виконавчого листа, поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання та заміну стягувача по справі.

Керуючись: ст.ст. 312, 317, 321, 376 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року скасувати, заяву про виправлення помилки виконавчого листа, поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання та заміну стягувача по справі - задовольнити частково.

Поновити пропущений строк для подання виконавчого листа № 2-а-1863/2011 виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 18 червня 2014 року до виконання.

Замінити сторону виконавчого провадження - Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова