Справа № 335/14173/17
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., заінтересованої особи ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання рішення в адміністративній справі № 335/14173/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізький області в особі Ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половніков Р.С. звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання виконавчого документа, а саме виконавчого листа № 335/14173/17 від 06.04.2018, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя з зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУПФУ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 шляхом її підвищення з урахуванням довідки № 86/15858 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити виплату не отриманої суми пенсії на стягнення з ГУПФУ на користь ОСОБА_1 різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 66 112,08 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що листом від 17.04.2018 за вих. № 7493/07 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа по справі № 335/14173/17, виданого 06.04.2018, а саме здійснено перерахунок пенсії стягувача, сума донарахувань склала 74 376,09 грн. Проте, виплату призначеної пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 боржником не здійснено та зазначено, що відповідно до вимог п. 3 Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» виплата пенсій проводиться з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій до 31.12.2017 обчислюється та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абз. 1 цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% вказаної різниці до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Таким чином, боржником виплачено грошові кошти лише за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в розмірі 8 264,01 грн. Грошові кошти за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 66 112,08 грн. боржником не виплачені.

1 січня 2013 р. набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за яким визначено порядок стягнення коштів з державних органів через органи Державної казначейської служби. Зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Відтак, вбачаються підстави для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. За змістом заяви державний виконавець просив розглянути справу за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, оскільки виплата перерахованих пенсій відбувається згідно з вимогами п. 3 Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам». ГУПФУ не має рахунків в органах Державної казначейської служби із призначенням для виплати пенсій. Також, надала суду письмовий відзив на заяву, в якому обґрунтувала позицію ГУПФУ посиланням на норми чинного законодавства. Просила в задоволенні заяви державного виконавця відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, матеріали заяви державного виконавця, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виходячи з наведених вимог законодавства, необхідною умовою для встановлення зміни способу і порядку виконання рішення суду є наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як випливає з матеріалів адміністративної справи, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 грудня 2017 р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУПФУ, третя особа - ГУМВС України в Запорізькій області в особі ліквідаційної комісії, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову суду першої інстанції скасовано, ухвалено постанову про часткове задоволення позову.

6 квітня 2018 р. за вказаною постановою судом видано виконавчий лист.

Виконавчий лист ОСОБА_1 пред'явила до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, постановою якого від 10 квітня 2018 р. було відкрито виконавче провадження.

Судом встановлено, що станом на час розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 р. залишається в повному обсязі не виконаною.

Згідно із листом ГУПФУ від 17.04.2018 за вих. № 7493/07 боржник повідомив державного виконавця про часткове виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа по справі № 335/14173/17, виданого 06.04.2018, а саме здійснено перерахунок пенсії стягувача, сума донарахувань склала 74 376,09 грн. Проте, виплату призначеної пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 боржником не здійснено та зазначено, що відповідно до вимог п. 3 Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» виплата пенсій проводиться з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій до 31.12.2017 обчислюється та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абз. 1 цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% вказаної різниці до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Разом із тим, державним виконавцем не надано суду відомостей про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а також не зазначено заходів, які вживалися ним з метою виконання рішення суду у встановлений виконавчим листом спосіб.

Відтак, заява та додані до неї матеріали не підтверджують, що вжитими державною виконавчою службою заходами рішення суду виконати не вдалось, а також, що були вичерпані усі можливості для виконання судового рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до частин 1-2 статті 3 Закону України «Про гарантії держави по виконанню судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаним Законом передбачається виконання саме рішень про стягнення коштів з державного органу.

В даному випадку постанова суду стосувалась не стягнення коштів з ГУПФУ, а його зобов'язання вчинити певні дії. При цьому, саме такий спосіб захисту порушеного права як зобов'язання вчинити певні дії було обрано позивачем у позовній заяві, яка і була розглянута судом. Відповідно до статті 5 КАС України визначення змісту позовних вимог (якими у даному випадку були вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії) є диспозитивним правом позивача, а суд вже вирішив справу на підставі поданої позовної заяви. Відтак, у поданні порушується питання про зміну способу захисту порушеного права, а не порядку виконання судового рішення, що, в разі задоволення подання, призведе до зміни змісту рішення суду (див. правові висновки Верховного Суду України у постановах від 17.02.2015 року по справі № 21-622а14 та від 14.04.2015 року по справі №21-78а15).

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання державного виконавця, з огляду на що залишає його без задоволення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заява Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання рішення залишити без задоволення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 травня 2018 р.

Повний текст ухвали виготовлений 29 травня 2018 р.

Ухвала набирає законної сиди з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня її складання в повному обсязі.

Суддя А.В. Шалагінова