Справа № 826/13806/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 червня 2018 року м. Київ № 826/13806/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., вирішуючи в порядку письмового провадження питання про відвід судді Аблова Є.В. в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Конкурсної комісії з відбору кандидата на посаду Голови Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Кабінету Міністрів України

третя особа без самостійних вимог на предмет спору Янчук Антон Володимирович - голова Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Конкурсної комісії з відбору кандидата на посаду Голови Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Янчука Антона Володимировича - голови Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання протиправним та скасування рішення в частині.

16.05.2018 від позивача надійшла заява про відвід судді в якій він просить відвести суддю Аблова Є.В. від розгляду справи №826/13806/16. Також, позивач подав клопотання про проведення судового засідання по справі за відсутності позивача.

В обґрунтування заяви про відвід позивач зазначив, що, на його думку, голова Конкурсної комісії з відбору кандидата на посаду Голови Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ОСОБА_3, який не є учасником у даній справі, спілкується із суддею Абловим Є.В. поза залом судового засідання. Позивач зазначає, що він дійшов такого висновку після перегляду відео у мережі Інтернет, на якому ОСОБА_3, обговорюючи перспективи розгляду даної справи називає суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Аблова Є.В. «пан Євген». На думку позивача, наведені обставини свідчать про заінтересованість судді Аблова Є.В. у розгляді даної справи та викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді.

Окрім цього, позивач зазначає, що на його думку, при визначенні судді для розгляду справи був порушений порядок встановлений ст. 31 КА С України, оскільки такий повторний автоматизований розподіл 22.01.218р. проведений за відсутності встановлених законом підстав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2018р. заяву позивача про відвід судді Аблова Є.В. у справі 826/13806/16 визнано необґрунтованою та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Справу № 826/13806/16 передано для автоматизованого розподілу з метою визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу для вирішення питання про наявність підстав для відводу судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 01.06.2018р. для розгляду заяви позивача про відвід судді Аблова Є.В. визначено суддю Добрянську Я.І.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника про відвід судді Аблова Є.В. в адміністративній справі № 826/13806/16, суд приходить до висновку про необґрунтованість даної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд звертає увагу на те, що в обґрунтування поданої заяви заявник фактично посилається на висловлювання інших осіб, які на думку позивача, підтверджують факт перебування судді Аблова Є.В. у дружніх відносинах із головою Комісії або залежності від нього, а також підтверджують наявність підстав для відводу регламентованих п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 36 КАС України, а саме: суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді та у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суд не погоджується з такими доводами, з огляду на таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Суд зазначає, що наведені заявником обставини не можуть слугувати підставами для відводу як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Доводи заявника з приводу прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті розгляду справи, суд також вважає помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року, заява №33949/02). Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.50). При визначенні об'єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (п.52).

З огляду на викладене та враховуючи тай факт, що позивачем не зазначено в чому полягає пряма чи опосередкована заінтересованість судді Аблова Є.В. в результаті розгляду справи та не надання доказів на підтвердження вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід.

Про наявність інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України для відводу судді Аблова Є.В. позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

Доводи позивача щодо порушення порядку визначення судді для розгляду даної справи, суд вважає помилковими, з огляду на таке.

Адміністративний позов ОСОБА_1 надійшов до суду 01.09.2016р. та за результатом проведеного 02.09.2016р. автоматизованого розподілу, позов передано на розгляд судді Аблову Є.В.

Відповідно до частини 3 статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на дату здійснення автоматизованого розподілу справи) визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають на розгляді у суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, встановлених законом. Керівник апарату суду несе персональну відповідальність за забезпечення дотримання у судах порядку розподілу судових справ між суддями, передбаченого цією статтею.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 10.10.2017р. № 5582 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" та з метою пришвидшення розгляду адміністративної справи № 826/13806/16, відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу № 826/13806/16 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017р. справа № 826/13806/16 розподілена на суддю Дегтярьову О.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2017р. справа прийнята до провадження суддею Дегтярьовою О.В.

Однак, відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 22.01.2018р. № 224 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, внаслідок перебування на лікарняному у зв'язку з вагітністю та пологами судді, в провадженні якої перебувала адміністративна справа № 826/13806/16 і не була нею розглянута, відповідно до ч. 9 ст. 31 КАС України, справу № 826/13806/16 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.201р. справа № 826/13806/16 розподілена на суддю Аблова Є.В.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність обставин закріплених в п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 36 КАС України, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відвід судді Аблова Є.В.

Керуючись положеннями ст. 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Аблова Є.В. від розгляду адміністративної справи № 826/13806/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.І. Добрянська