Справа № 811/1552/18
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
31 травня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1552/18
Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кармазина Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви селянського (фермерського) господарства Флоря Андрій Володимирович до Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області про визнання протиправними дій, скасування припису і розрахунку,
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення планової перевірки за 29.09.2017 р.;
- скасувати припис №17/133 від 29.09.2017 р.;
- скасувати розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів в атмосферне повітря за період з 05.10.2014 р. по 05.10.2017 р.
Ухвалою судді від 25.05.2018 позовну заяву залишено без руху, та надано позивачеві строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
В даній ухвалі зазначено, що відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, позивачем в заяві про поновлення строків для звернення з позовом до адміністративного суду зазначено, що представники відповідача на момент проведення оскаржуваної перевірки у вересні 2017 року, запевняли керівництво селянського (фермерського) господарства Флоря Андрій Володимирович, що дана перевірка має лише формальний характер для галочки і ніяких негативних наслідків для позивача не несе. Позивач дізнався про порушення своїх прав лише в лютому 2018 року, коли відповідач звернувся до нього з претензією на відшкодування збитків, до цього часу позивачу не було відомо, що проведена перевірка матиме для нього негативні наслідки.
Судом враховано, що позивач належним чином був повідомлений про проведення перевірки ще 05.08.2017, був присутній під час перевірки та отримав припис 29.09.2017, тому останнім днем строку звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом є 29.03.2018 року. Однак, позивач звернувся до суду з даним позовом 22.05.2018 року, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду.
При цьому, суддею розяснено позивачеві, що йому необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду вказавши інші підстави для поновлення йому строку звернення до суду.
30.05.2018 року до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду (з новими підставами). В обґрунтування даного клопотання позивач посилається на те, що всі заявлені позивачем вимоги мають нерозривний звязок між собою та повязані між собою незаконністю та протиправністю дій відповідача. Про незаконність оскаржуваного розрахунку позивачу стало відомо в лютому 2018 року, після предявлення відповідачем претензії, так само як і про незаконність проведеної екологічною інспекцією перевірки та безпідставність і необґрунтованість її висновків, про що стало відомо лише під час підготовки відзиву у господарській справі №912/823/18. А тому, беручи до уваги дотримання строків на оскарження розрахунку та незначним строком пропуску на оскарження припису, який покладено в основу оскаржуваного розрахунку, просить суд визнати причини пропуску строку поважними та поновити його.
Суддя не вбачає підстав для визнання вказаних позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду поважними, з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем крім іншого, оскаржується Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів в атмосферне повітря за період з 05.10.2014 р. по 05.10.2017 р.
З огляду на зміст оскаржуваного документу (розрахунок), встановлено, що даний документ є претензією, та не містять обов'язкового характеру для позивача, а відповідно не є актом суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.
Пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища передбачено пунктом ґ частини 1 статті 20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища (повноваження екологічної інспекції).
Тобто надіслання таких претензій не змінює їх правового значення як документів, у яких висловлена пропозиція добровільно виконати певні дії з метою досудового врегулювання спору. Безпосередньо самі по собі претензії не встановлюють обов'язків.
Так, зі змісту претензій вбачається позиція екологічної інспекції щодо порушника та пропозиція сплатити шкоду в добровільному порядку, та застереження щодо можливого звернення до господарського суду.
Також, суд зазначає, що позовні вимоги щодо оскарження розрахунку розміру відшкодування збитків не може бути предметом розгляду в адміністративному суді, оскільки розрахунок не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні КАС України та не створює та не припиняє прав чи обов'язків позивача, жодних управлінських висновків не містить, вчинити будь-які обов'язкові дії він не приписує та не встановлює для позивача відповідальності за їх невиконання.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 (адміністративне провадження №К/9901/1935/18).
Враховуючи наведене, суд вважає заяву позивача про поновлення строків звернення до суду необґрунтованою, позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, а тому суд не знаходить підстав для визнання поважними причини пропуску такого строку.
До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.75).
Вирішуючи питання щодо поважності таких причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені ст.122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, а також дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.
Таким чином, наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Отже, за сукупністю наведених обставин, враховуючи, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, а тому останній підлягає поверненню позивачеві.
Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248, 256, 293-297 КАС України, суддя, -
Позовну заяву селянського (фермерського) господарства Флоря Андрій Володимирович до Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області про визнання протиправними дій, скасування припису і розрахунку повернути позивачеві разом із доданими до неї документами.
Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1