Справа № 760/4197/18
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/4197/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косухи Марії Віталіївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом до відповідачів.

Свої вимоги мотивує тим, що 04 лютого 2018 року поліцейським роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косухою М.В. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу 425 гривень за проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки для того, щоб не створювати аварійних ситуацій та не вдаватись до екстреного гальмування, проїхав перехрестя на миготливий зелений. Вказує на те, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим позбавив його в повному обсязі скористатись своїми правами. Крім того, відповідач доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав, протокол про адміністративне правопорушення не склав.

Просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія АР № 432837 від 04 лютого 2018 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Поліцейський роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косуха М.В. копію позовної заяви отримала 11 квітня 2018 року (а.с. 71), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

З відзиву на позовну заяву представника Департаменту патрульної поліції вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачем було порушено п. 8.7.3. ґ Правил дорожнього руху, а саме здійснено рух на заборонений жовтий сигнал світлофора. Відповідно до відеозапису, здійсненого на нагрудний відеореєстратор інспектора, позивач не заперечував проти факту вчинення правопорушення та погоджувався з ним. Інспектор, виконуючи свої обов'язки, правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З наданої позивачем відповіді на відзив вбачається, що відповідач у своєму відзиві доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав. Вказує на те, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим позбавив його в повному обсязі скористатись своїми правами. Крім того, з наданого відеозапису, здійсненого на нагрудний відеореєстратор інспектора, вбачається, що він каже останньому про те, що вчинення ним правопорушення є виключно позицією інспектора, яку він не розділяє.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04 лютого 2018 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України за те, що він проїхав на жовтий забороняючий сигнал світлофора (а.с. 10).

Позивач посилається на те, що інспектор розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за адресою розташування управління патрульної поліції.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КпАП України у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Конституційний суд України у рішенні від 26 травня 2015 року в справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КпАП України дав офіційне тлумачення зазначеній нормі. Вказано, що положення цієї статті, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, статтями 121-1, 121-2, частинами 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, статтями 125, 126, частинами 1, 2, 3 ст. 127, статтями 128, 129, 132-1, частинами 6, 11 ст. 133-1, частинами 1, 2, 3 ст. 140 КпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Інспектор розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу та винесла постанову, яка є предметом оскарження. Сам факт такого розгляду адміністративної справи не є підставою для скасування постанови.

Позивач посилається на те, що він оспорював порушення ним Правил дорожнього руху, проте інспектором протокол про адміністративне правопорушення складений не був.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 цієї статті визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вбачається, що інспектор, не склавши протокол, не допустила процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_1 зазначає, що він проїхав перехрестя на миготливий зелений для того, щоб не створювати аварійних ситуацій та не вдаватись до екстреного гальмування.

Відповідно до п. 8.11 Правил дорожнього руху водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником Департаменту патрульної поліції в обґрунтування своїх заперечень у відзиві зазначено про те, що позивачем було порушено п. 8.7.3. ґ Правил дорожнього руху, а саме здійснено рух на заборонений жовтий сигнал світлофора. Відповідно до відеозапису, здійсненого на нагрудний відеореєстратор інспектора, позивач не заперечував проти факту вчинення правопорушення та погоджувався з ним.

Разом з тим, з наданого відповідачем відеозапису, вбачається, що автомобіль позивача стоїть на місці та ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. За таких обставин, суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем, зазначеного в постанові від 04 лютого 2018 року.

Поліцейський роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косуха М.В. - відповідач у справі, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

Косухою М.В. як суб'єктом владних повноважень, дії якої оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що поліцейський роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косуха М.В. не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач також просить суд закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

ОСОБА_1 зазначив також відповідачем у справі Департамент патрульної поліції.

Разом з тим, Департамент патрульної поліції не є належним відповідачем у справі.

З постанови серії АР № 432837 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2018 року вбачається, що вона винесена поліцейським роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косухою М.В.

Вбачається, що поліцейський патрульної поліції є окремим суб'єктом владних повноважень та саме він здійснював дії, правомірність яких оспорює позивач.

Таким чином, у задоволенні позову в частині вимог до Департаменту патрульної поліції слід відмовити.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 122, 256, 258, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до поліцейського роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косухи Марії Віталіївни (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову серія АР № 432837 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2018 року, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косухою Марією Віталіївною, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, за яким постановою серія АР № 432837 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2018 року, винесеної поліцейським роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косухою Марією Віталіївною, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Косухи Марії Віталіївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі в частині вимог до Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: