Справа № 826/14079/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 травня 2018 року м. Київ№ 826/14079/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа, яка Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо"
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача - Пугасей І.С,

від відповідача - не з"явився.,

від третьої особи - Джун К.В.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Ваплентина Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.08.2017, індексний номер 36461440, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо".

Ухвалою суду від 06.11.2017 відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 30.05.2018 суд поставив на обговорення клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі.

Представник третьої особи в обгрунтування поданого клопотання про закриття провадження у справі зазначив, що даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Представник позивача заперечив щодо закриття провадження у справі та зазначив, що предметом розгляду справи є реєстраційні дії приватного нотаріуса, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 3 пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено справи у публічно - правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим суд звертає увагу, що законодавцем також врегульоване питання, коли у спорах між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень не поширюється юрисдикція адміністративного суду, а саме: частиною третьою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про визнання дій приватного нотаріуса, як державного реєстратора, щодо реєстрації права власності, лише у випадку, якщо такі позовні вимоги не є похідними від вимог у приватно-правовому спорі.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на підставі іпотечного договору № 121 від 29.01.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Укргазпромбанк" та ОСОБА_1 та договору про відступлення прав вимоги від 28.04.2017 № 33.

Таким чином, з установлених судом фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою) у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартири позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 № 815/6956/15.

Разом з тим, частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що заявлені позовні вимоги є похідними від прав власності позивача на квартиру, суд зазначає, що даний спір не підлягає розгляду адміністративним судом та віднесений до юрисдикції загального суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст ухвали складений 31.05.2018.