Справа № 569/5677/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 569/5677/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від "18" січня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Рівненського об'єднано управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії , -

суддя в 1-й інстанції - Панас О.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Рівненського об'єднано управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області щодо видачі неповної інформації про заробітну плату станом на 01.12.2015 працюючого державного службовця відповідної посади, з якої позивач вийшла на пенсію, з включенням розміру посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, винагороди (надбавки) за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, премії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області видати довідку (інформацію) про заробітну плату з урахуванням усіх складових заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, премії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань станом на 01.12.2015);

- визнати протиправними дії Рівненського об'єднано управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії державного службовця;

- зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи з 90% загального розміру заробітної плати державного службовця на підставі виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Рівненській області довідки (інформації) про заробітну плату з урахуванням усіх складових заробітної плати.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.01.2018 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного Управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, щодо видачі їй неповної інформації про заробітну плату станом на 01.12.2015 р. працюючого державного службовця відповідної посади, з якої ОСОБА_2 вийшла на пенсію, з включенням розміру посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, винагороди (надбавки) за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, премії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язано Головне Управління Державної фіскальної служби у Рівненській області видати ОСОБА_2 довідку (інформацію) про заробітну плату з урахуванням усіх складових заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, премії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань станом на 01.12.2015 рік.

В задоволенні позовних вимог до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області - відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з 90% загального розміру заробітної плати державного службовця на підставі виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Рівненській області довідки (інформації) про заробітну плату з урахуванням усіх складових заробітної плати та прийняти нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Рівненській області також подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій заявник просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

У відзиві на апеляційну скаргу пенсійний орган просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не є обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ст.308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила такі обставини.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 з 26 серпня 2011 року перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком згідно з нормами ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, виходячи із 90 % заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

01.03.2017 ОСОБА_2 звернулася до Головного управління ДФС у Рівненській області із заявою про видачу довідки або інформації про заробітну плату станом на 01.12.2015 працюючого державного службовця відповідної посади, з якої вона вийшла на пенсію, з урахуванням всіх складових заробітної плати, у зв'язку з підвищенням з 1 грудня 2015 року посадових окладів працюючих державних службовців.

Листом ГУ ДФС у Рівненській області від 07.03.2017 №23/11/17-00-05-17, позивачу відмовлено у видачі інформації про складові заробітної плати у вигляді довідки, посилаючись на те, що посада на якій працювала позивач - заступник начальника управління - начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб відсутня у штатному розписі. Крім того, довідка про складові заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1, виключена згідно із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №15-2. Разом з тим, надана інформація стосовно складових заробітної плати заступника начальника управління-начальника відділу станом на 01.12.2015 р.

21.03.2017 року позивач звернулася до РОУПФУ в Рівненській області щодо перерахунку призначеної їй пенсії та долучила інформацію ГУ ДФС у Рівненській області від 07.03.2017 № 23/11/17-00-05-17.

Листом від 23.03.2017 №286/10 РОУПФУ в Рівненській області відмовило у перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю підстав. Зокрема вказано, що постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 №1013 врегульовано лише питання оплати праці працюючих державних службовців з 01.12.2015. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема відповідно до закону України №3723. Таким чином, з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України №3723 не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Щодо висновків суду першої інстанції про наявність підстав зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області видати довідку (інформацію) про заробітну плату позивача з урахуванням усіх складових заробітної плати, то колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 року визначалися Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Порядок перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям було встановлено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»

Відповідно, перерахунок пенсії здійснюється на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, була затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року №15-1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва у справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670".

Тобто, приписами п.5 постанови №865 (в редакції до 1 грудня 2015 року) було передбачено форму довідки про заробітну плату як для призначення пенсії так і для перерахунку пенсії державного службовця.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" до постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 1 грудня 2015 року, а саме: виключено п.4, а п.5 викладено в новій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 4 липня 2016 року №15-2 "Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року № 15-1" форму довідки для перерахунку пенсії було виключено. Постанова правління Пенсійного фонду України від 4 липня 2016 року №15-2 набрала чинності 2 вересня 2016 року (з 1 січня 2017 року вже втратила чинність на підставі Постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", якою затверджені форми довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії).

Відтак з 02.09.2016 державні органи можуть видавати довідку за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії, а не для її перерахунку.

Аналогічний висновок викладено в постанові Вищого адміністративного суду України від 25.10.2017 у справі №308/13633/16-а.

Таким чином, з огляду на те, що форму довідки для перерахунку пенсії було затверджено підзаконним нормативно-правовим актом на виконання передусім вимог Закону №3723-ХІІ, який передбачав право на такий перерахунок, то відсутність при зверненні позивача затвердженої форми довідки для перерахунку пенсії, як документа, за відсутності законних підстав для такого перерахунку, є достатньою підставою для не оформлення такої довідки.

Отже, враховуючи викладене суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позову в частині зобов'язання Головного Управління Державної фіскальної служби у Рівненській області видати ОСОБА_2 довідку (інформацію) про заробітну плату з урахуванням усіх складових заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, премії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань станом на 01.12.2015 рік.

Щодо зобов'язання Рівненського об'єднано управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з 90% загального розміру заробітної плати державного службовця.

Слід зазначити, що частина перша статті 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття зазначеного Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроекту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.

Таким чином, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 1 січня 2015 року законодавець делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 1 січня по 1 грудня 2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, за правилами пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії").

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" не містить.

Отже, з 1 грудня 2015 року по 1 травня 2016 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

У зв'язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності зазначеним Законом, положення Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII).

Натомість у статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, до яких не віднесено підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців.

Згідно із статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційним Судом України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано й у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Сорінг проти Сполученого Королівства" Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року "спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини". У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі "Ріс проти Сполученого Королівства" Суд зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, "належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини".

У рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" Суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення Суду від 12 жовтня 2004 року у справі "Кйартан Асмудсон проти Ісландії").

Слід також звернути увагу на рішення Суду від 3 червня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_3 проти України №43331/12, в якому Суд, розглянувши скаргу, зокрема, за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19 січня 2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

У цьому рішенні Суд також вказав на відсутність підстав для висновку про те, що, передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв на порушення якихось положень Конвенції, та зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважав, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

Ураховуючи наведені вище положення джерел права, колегія суддів дійшла висновку, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Оскільки, законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком пенсії не було передбачено можливості її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у пенсійного органу не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного суду від 15.05.2018 у справі №446/462/17

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає та спростовується вищевикладеним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від "18" січня 2018 р. скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Рівненського об'єднано управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "30" травня 2018 р.