Справа № 822/1503/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1503/18
РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2018 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участі:секретаря судового засідання Варченко В.В. позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії із її збільшенням на 1 процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 10 років;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.11.2017 року із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 10 років, але не вище 85 процентів заробітку, згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в березні 2018 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому пенсію, починаючи з 01.11.2017 року, із збільшенням пенсії на 1 процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 10 років, але не вище 85 процентів заробітку, згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням проведених виплат.

Також просив здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених за вказаний період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи згідно із абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Листом від 06.04.2018 року № 823/К-8 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що йому недоцільно проводити нарахування пенсії згідно із частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки її розмір зменшиться майже у двічі (з 8 624, 21 грн. до 3 702, 60 грн.).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення за змістом даного адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно поданого відзиву на даний адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що здійснивши перерахунок пенсії позивача, пенсійний орган фактично порушив би вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де прямо передбачено, що у разі перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі, тому у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутня будь - яка протиправність. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 046963, видане 09 березня 1995 року Хмельницькою обласною державною адміністрацію.

Позивач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому пенсію, починаючи з 01.11.2017 року, із збільшенням пенсії на 1 процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 10 років, але не вище 85 процентів заробітку, згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням проведених виплат.

Також просив здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених за вказаний період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи згідно із абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Листом від 06.04.2018 року № 823/К-8 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що йому недоцільно проводити нарахування пенсії згідно із частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки її розмір зменшиться майже у двічі (з 8 624, 21 грн. до 3 702, 60 грн.).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-XII), визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148-VIII, було виключено частину 1 статті 42 Закону № 1058-IV, а частину 2 цієї статті викладено в такій редакції: "Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини".

Отже, з 11.10.2017 підвищується розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством до дня її призначення в порядку, передбаченому частиною 2 статті 42 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV в редакції, яка набрала чинності з 11.10.2017 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Отже, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розрахункова величина і порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ, як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Тобто, перерахунок пенсії позивача має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №560/675/17 (К/9901/684/17).

Разом з тим, як видно із наданого представником відповідача умовного розрахунку пенсії ОСОБА_1 за двоскладовою формулою відповідно до частини 2 статті 56 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 року та з врахуванням частини 2 статті 27 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV, розмір пенсії позивача суттєво зменшиться з 8 624, 21 грн. до 3 702, 60 грн.

Суд звертає увагу на те, що згідно із вимогами пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, здійснивши перерахунок пенсії позивача, пенсійний орган фактично порушив би вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де прямо передбачено, що у разі перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем було правомірно не здійснено перерахунок пенсії позивача, а отже, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, в діях відповідача не вбачається будь - якої неправомірності.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 29001, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 червня 2018 року

Головуючий суддя ОСОБА_3