Справа № 316/1486/17 (2-а/316/14/18)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2018 року справа № 316/1486/17(2-а/316/14/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 31 січня 2018 року (головуючий суддя у 1 інстанції Вільямовська Н.О., рішення ухвалено та складено у залі судового засідання Енергодарського міського суду Запорізької області в м. Енергодарі 31 січня 2018 року) у справі №316/1486/17 (2-а/316/14/18) за позовом ОСОБА_2 до Запорізької митниці ДФС, заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2В.) звернувся у суд з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі митниця, відповідач), заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 (далі заступник начальника митниці) в якому просив, з урахуванням уточнення позовних вимог, визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 12 вересня 2017 року №0273/11200/17 і закрити адміністративне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачами порушений порядок винесення оскарженої постанови, при розгляді справи не були зясовані обставини, яке мають істотне значення для обєктивного та правильного вирішення справи, внаслідок чого були залишені поза увагою обставини, які є підставою для не притягнення до адміністративної відповідальності та вказують на відсутність його умислу на порушення передбачених законом вимог.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 31 січня 2018 року позовні вимоги задоволено. Скасовано постанову від 12 вересня 2017 року №0273/11200/17, винесену заступником начальника Запорізької митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3. Закрито відповідне адміністративне провадження.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій вважає рішення незаконним та таким, яке прийнято судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова від 12 вересня 2017 року була прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства у звязку із вчиненням позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України. Також зазначає, що для зясування обставин за фактом порушення позивачем встановленого строку транзитного перевезення транспортного засобу, він неодноразово викликався до митниці для надання пояснень, які він отримував особисто, що підтверджується відповідними доказами. Крім того, вказує на те, що дія непереборної сили, на яку посилається суд першої інстанціє, настала 03 травня 2017 року і тривала тимчасово до 20 травня 2017 року, тобто з моменту закінчення такої дії непереборної сили і до винесення постанови в справі про порушення митних правил, тобто до 12 вересня 2017 року позивач фактично мав можливість вивезти автомобіль «АUDI A6» з митної території України і тим самим виконати належні митні формальності передбачені статтею 95 Митного кодексу України. Окремо зазначає, що дане правопорушення є триваючим, оскільки в даному випадку особа перебуває у безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обовязку.

04 червня 2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 вересня 2017 року позивач отримав поштою від Запорізької митниці ДФС України постанову про порушення митних правил №0273/11200/17. Вказана постанова містять інформацію, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

29 вересня 2017 року, в десятиденний строк з моменту отримання, позивач оскаржив вказану постанову до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що диспозиція ч.3 ст.470 Митного кодексу України передбачає відповідальність за перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів комерційного призначення, при цьому відсутня відповідальність за перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування. Оскільки транспортний засіб був ввезений позивачем з метою особистого користування, то до позивача безпідставно визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та застосовано штраф. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що порушення митних правил не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України в наслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб. В даному випадку такою обставиною став ремонт автомобіля, який неможливо було у звязку з цим доставити на митницю. Також, в рішенні зазначено, що при складанні протоколу і винесенні відповідачем оскаржуваної постанови порушено норми процесуального права.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що 19 червня 2017 року в.о. заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 винесено постанову про порушення митних правил №2121/20900/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

За змістом цієї постанови, за даними Диспечера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, наявними в АСМО «Інспектор» ДФС України, транспортний засіб «АUDI A6» (реєстраційний номер JSN261, кузов №WAUZZZ4B63N089381, країна реєстрації LT ОСОБА_4) був ввезений 29 квітня 2017 року на митну територію України через пункт пропуску «Славутич-Комарин», розташований в зоні діяльності митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_2 по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит», з метою «особисте користування».

ОСОБА_2 повинен був вивезти автомобіль «АUDI A6» (реєстраційний номер JSN261, кузов №WAUZZZ4B63N089381, країна реєстрації LT ОСОБА_4) за межі митної території України в строк до 24 год. 00 хв. 09 травня 2017 року, проте, станом на 16 серпня 2017 року до органу доходів і зборів призначення не доставлено, за межі митної території України не вивезено, в іншій митний режим не поміщено.

Станом на 12 вересня 2017 року, тобто на час винесення оскаржуваної постанови, даний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено, чим ОСОБА_2 продовжує протиправну поведінку.

Згідно з п. 25 ст. 4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємоповязаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Статтею 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, частиною 1 статті 92 Митного кодексу України передбачено, що митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 2 статті 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною 3 статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 (далі - Порядок №657), відповідно до якого обовязковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обовязкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 Розділу 8 Порядку №657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

На момент розгляду матеріалів справи про порушення митних правил позивачем не дотримано умов можливості невключення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків ним документально не підтверджено такого факту.

Крім того, дія непереборної сили на яку посилається позивач, а саме ремонт автомобіля, настала 03 травня 2017 року і тривала тимчасово до 20 травня 2017 року, тобто з моменту закінчення такої дії непереборної сили і до винесення постанови в справі про порушення митних правил - 12 вересня 2017 року позивач фактично мав можливість вивезти автомобіль «АUDI A6» з митної території України і тим самим виконати належні митні формальності передбачені статтею 95 Митного кодексу України. Проте зазначеного зроблено не було, що призвело до порушень вимог митного законодавства.

Щодо посилання позивача на порушення заступником начальника митниці норм процесуального права при складанні протоколу і винесенні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у звязку з оскарженням.

Статтею 508 Митного кодексу України визначено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать, серед іншого складення протоколу про порушення митних правил та опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 Митного кодексу України, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може опитувати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також свідків, інших осіб. Особи, які викликаються для опитування, повинні зявитися на виклик органу доходів і зборів і правдиво повідомити все, що їм відомо про обставини, які стосуються справи про порушення митних правил.

З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2017 року на адресу позивача рекомендованим листом направлено запрошення про прибуття до Запорізької митниці ДФС 09.08.2017 року для надання пояснень щодо виявлення відповідачем ознак порушення митних правил (а.с.68-69).

16.08.2017 року відповідачем у відношенні ОСОБА_2 складено протокол, з якого вбачається, що позивач за таким викликом не зявився, у звязку з чим 17.08.2017 року на його адресу рекомендованою кореспонденцією направлено лист №728/15/08-70-20-38 з примірником протоколу від 16.08.2017 року №0273/11200/17, а також повідомлено про призначення розгляду справи №0273/11200/17 на 12 вересня 2017 року о 17:30 год. та розяснено права, передбачені ч. 4 ст. 494 та ст. 498 Митного кодексу України (а.с.57-60).

Також, 22.08.2017 року на адресу позивача рекомендованим листом було направлено повістку про необхідність зявитися до Запорізької митниці ДФС 06.09.2017 року для зясування обставин вчинення порушення митних правил (а.с.78-79).

06 вересня 2017 року та 12 вересня 2017 року позивач до митниці не зявився, жодних заяв, клопотань чи пояснень не надав, отже добровільно не скористався наданими йому правами щодо захисту своїх інтересів під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів не вбачає в діях відповідача порушень норм процесуального законодавства під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил.

З огляду на встановлення факту порушення позивачем митних правил щодо перевищення строку транзитного перевезення автомобільного транспорту, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова у справі про порушення митних правил від 12 вересня 2017 року №0273/11200/17 законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 6, 7, 8, 9, 139, 242, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС задовольнити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 31 січня 2018 року у справі №316/1486/17 (2-а/316/14/18) за позовом ОСОБА_2 до Запорізької митниці ДФС, заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 04 червня 2018 року та відповідно до частини 3 статті 272, статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 червня 2018 року.

ОСОБА_5 ОСОБА_1

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_6