Справа № 809/16/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 рокуЛьвів№876/2756/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представників позивача: Чукора Б.Б., Сворак І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року у справі №809/16/18, винесене головуючим суддею Скільським І.І., за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибгосп Бурштинський» про застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності,-

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибгосп Бурштинський» про застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок проведеної позивачем планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено порушення відповідачем статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», внаслідок якого відповідач здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за відсутності дозволу на здійснення таких викидів, порушення пункту 9 статті 44 Водного кодексу України, внаслідок якого у відповідача відсутній дозвіл на спеціальне водокористування на ставкове господарство, порушення пункту 4 частини 1 статті 98 Водного кодексу України, внаслідок якого відповідачем здійснюється експлуатація водозабірних споруд без рибозахисних пристроїв.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, неповно досліджено докази, постановлення без з'ясування та врахування всіх обставин що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, неправильного застосування норм матеріального права, а також з порушенням норм процесуального права. Зокрема апелянт зазначає, що Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області звернулася до адміністративного суду з метою вжиття заходів реагування про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів діяльності ТзОВ «Рибгосп Бурштинський» у зв'язку із встановленням ряду порушень відповідачем. Відмова в задоволенні позову Держекоінспекції судом першої інстанції призводить до систематичних порушень ТзОВ «Рибгосп Бурштинський» вимог Закону «Про охорону атмосферного повітря», здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря під час опалювального періоду підприємством без дозволу; вимог Водного кодексу України, забір води, скид зворотних вод, спеціальне водокористування за відсутності дозволу, - що призводить до завдання шкоди навколишньому природному середовищу, державі, несплати екологічних податків, рентної плати за спеціальне користування природними ресурсам відповідно до ст. ст.240, 255 Податкового кодексу України, та порушення прав громадян та народу України на безпечне для життя та здоров'я довкілля, передбачених ст. ст. 50, 66 Конституції України. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представники позивача апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених у апеляційній скарзі та просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області у відповідності до вимог ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну екологічну інспекцію в Івано-Франківській області затвердженого наказом Державною екологічною інспекцією України від №652 від 28.09.2017 року, з метою виконання Плану Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України від 15.02.2017 року №428, згідно Наказу Держекоінспекції № 451 від 04.12.2017 року та направлення № 287 від 04.12.2017р. з 07.12. по 15.12.2017 року проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТзОВ «Рибгосп Бурштинський» , за результатами якої встановлено, що відповідач порушує дотримання вимог природоохоронного законодавства, зокрема: експлуатація водозабірних споруд на ТзОВ «Рибгосп Бурштинський» здійснюється без рибозахисних пристроїв, що є порушенням п.4 ч.1 ст.98 Водного кодексу України; станом на 15.12.2017 року зарибнення Бурштинської водойми не відбулося, що є порушенням абзац 9 ст.35 Закону України «Про рибне господарство, промислове господарство та охорону водних біоресурсів», п.п. 2.1.2 пункту 2.1 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом № 4 від 15.01.2008р. Державного комітету рибного господарства України; відсутній дозвіл на спеціальне водокористування на ставкове господарство , що є порушенням п.9 ст.44 Водного кодексу України; не здійснюються заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з території, що є порушенням п.4 ст.44 Водного кодексу України; лічильник на заборі води із свердловини відсутній, облік не ведеться, не здійснюється контроль повіреними засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, що є порушенням п.7 ст.44 Водного кодексу України; паспорт водного об'єкта не розроблено та не затверджено, що є порушенням ст.51 Водного кодексу України та п.4 Порядку розроблення водного об'єкта, затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України, затвердженого наказом Мінприроди № 99 від 18 березня 2013 року; викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (твердопаливним котлом) здійснюються без дозволу, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»; не здійснюється контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, що є порушенням абз.5 ч.1 ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»; відсутні правоустановчі документи на користування земельною ділянкою Бурштинської водойми - охолоджувача Бурштинської ТЕС (в т.ч. садкові лінії, державна реєстрація прав на земельну ділянку не оформлена), що є порушенням ст.125, 126 Земельного Кодексу України.

На усунення вищевказаних порушень, зафіксованих актом перевірки, винесено припис №451 від 15.12.2017 року.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що позивачем, Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області не доведено факту порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів та крім цього, вимога щодо застосування заходів державного нагляду (контролю) до завершення строку, визначеного у приписі, не може бути застосована.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно зі ст. 1 цього Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених і законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних контрольних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів | місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах їх повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу.

Статтями 50 та 66 Конституції України гарантоване право кожного на безпечне для життя і здоров'я довкілля, а також передбачений обов'язок кожного не заподіювати шкоду довкіллю та відшкодовувати завдані збитки.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до Положення Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та Постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положенням про Державну екологічну інспекцію в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Держекоінспекції України №652 від 28.09.2017 року (далі Положення) передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів виступати позивачем та відповідачем у судах.

Пункт другий розділу II Положення встановлює, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема:

3) про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, щодо: виконання державних цільових, міждержавних та регіональних програм використання і охорони вод, відтворення водних ресурсів; наявності та додержання УМОВ дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; права державної власності на води; ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органом звітів; дотримання встановленого режиму господарської діяльності у зонах санітарної охороні джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, водоохоронних зонах прибережних захисних смугах, смугах відведення та берегових смугах водних шляхів, очисних та інших водогосподарських споруд і технічних пристроїв; здійснення водокористувачами заходів із запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з їх території; здійснення заходів з економного використання водних ресурсів; використання води (водних об'єктів) відповідно до цілей та умов їх наданні водокористувачам; здійснення погоджених у встановленому порядку технологічних, лісомеліоративних, гідротехнічних та інших заходів щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених зворотних вод (стічні, шахтні, кар'єрні, дренажні води), баластних та лляльних вод; проведення робіт, пов'язаних із ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води; дотримання екологічних вимог під час проектування, розміщення, будівництва нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об'єктів; здійснення заходів, пов'язаних із запобіганням шкідливій дії води і ліквідацією її наслідків; дотримання регламентів скидання промислових забруднених стічних чи шахтних, кар'єрних, рудникових вод з накопичувачів, норм і правил експлуатації технологічних водойм (ставки-охолоджувачі теплових і атомних станцій, рибоводні ставки, ставки- відстійники та інші).

4) про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо: виконання загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм; наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб'єктами господарювання; порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

7) про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів.

Відповідно до пункту 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем було встановлено ряд порушень відповідачем та винесено припис.

У відповідності до ч.8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни, зобов'язані здійснювати організаційно господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбаченні стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря дозволами на викиди забруднюючих речовин».

Згідно із ч. 5, 6 ст. 11 цього ж Закону, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що викиди в атмосферне повітря за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обмежується законом, оскільки законом визначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися лише після отримання дозволу і на підставі дозволу відповідно до Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а не здійснення експлуатації твердопаливного котла на час перевірки не звільняє відповідача від обов'язку отримання відповідного дозволу на викиди.

Відповідно до ч.1 ст.48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно до п.9 ст. 44 та ч. 1 ст. 49 Водного Кодексу України спеціальне водокористування здійснюється лише за наявності дозволу.

Згідно довідки №104 від 14.12.2017 року, ТзОВ «Рибгосп Бурштинський» протягом 2016 - 2017 років забрано з свердловини 250 тис. куб.м без дозволу на спецводокористування.

Статтею 98 Водного Кодексу України встановлено заборону введення в дію підприємств, споруд та інших об'єктів, що впливають на стан вод. Забороняється введення в дію: 4) водозабірних споруд - без рибозахисних пристроїв та облаштованих відповідно до затверджених проектів зон санітарної охорони водозаборів.

Під час перевірки відповідача встановлено та відображено в акті перевірки, що відповідачем здійснюється забір води (відповідно до довідки №104 від 14.12.2017р). Також на підприємстві є ставкове господарство кількістю 6 ставків різного цільового призначення. Ставки наповнюються поверхневими водами природних водойм. Випуск при опорожненні ставків в р. Гнила Липа.

Таким чином, підприємством здійснюється спеціальне водокористування без дозволу, що є порушенням ст. 44, 49, 98 Водного кодексу України.

Що стосується висновків суду першої інстанції про те, що вимога щодо застосування заходів державного нагляду ( контролю ) до завершення строку, визначеного у приписі, не може бути застосована, то такий висновок суперечить нормам п. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якого, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Крім цього, Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області у відповідності до вимог ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну екологічну інспекцію в Івано-Франківській області затвердженого наказом Державною екологічною інспекцією України від № 652 від 28.09.2017 року, згідно Наказу Держекоінспекції № 58 від 13.02.2018 року та направлення № 14 від 13.02.2018р. з 13.02.2018 по 14.02.2018 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо перевірки виконання пунктів 2 та 5 припису №287 від 15.12.2017 року ТзОВ «Рибгосп Бурштинський», за результатами якої встановлено, що відповідачем п.5 припису не виконано, дозвіл на спеціальне водокористування на ставкове господарство та свердловину підземних вод - відсутній.

На час винесення рішення від 05.03.2018р. Івано-Франківським окружним адміністративним судом, докази про виконання припису № 287 від 15.12.2017р, (терміни виконання яких уже минули) щодо отримання дозволів на спеціальне водокористування та викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря - відсутні, т відповідно припис Держекоінспекції залишився без виконання.

Щодо зафіксованих у Акті перевірки порушень, апеляційний суд також погоджується з доводами апелянта та зазначає наступне. Акт перевірки - це документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання, тобто акт перевірки відповідача від 15.12.2017р. є належним доказом у справі, в якому зафіксовані порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров'я людей.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов'язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Отже, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Що стосується висновків суду першої інстанції про те, що позивачем, Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області не доведено факту порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів, то такі є невірними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач- особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Пунктом 5 ч. 1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Таким чином, наведені вище норми КАС України, свідчать про право звернення суб'єкта владних повноважень на виконання його повноважень до суду, і це звернення, на відміну від позивача - особи, не пов'язано із захистом його прав, свобод та інтересів, та відповідно суб'єкт владних повноважень при зверненні до суду із позовом на виконання його повноважень не повинен доводити порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області підлягає задоволенню та до відповідача слід застосувати заходи реагування у вигляді тимчасової заборони окремих видів діяльності.

Клопотання апелянта про стягнення з позивача судового збору за подання позову та апеляційної скарги задоволенню не підлягає, оскільки відповідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволенні позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області - задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року у справі №809/16/18 - скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Застосувати заходи реагування до ТзОВ «Рибгосп «Бурштинський» у виді тимчасової заборони (зупинення) окремих видів діяльності: яка пов'язана із здійсненням викидів в атмосферне повітря стаціонарним джерелом ТзОВ «Рибгосп «Бурштинський» твердопаливним котлом; пов'язана із спеціальним водокористуванням ТзОВ «Рибгосп «Бурштинський» - експлуатації водозабірних споруд, забору воли із підземних поверхневих джерел, скидання зворотніх вод у водні об'єкти та пов'язана із експлуатацією водозабірних споруд без рибозахісних пристроїв до отримання відповідних дозволів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 29.05.2018р.