Справа № 159/1573/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/4041/18
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Сеник Р.П.

з участю секретаря судового засідання: Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельського обєднаного міського військового комісаріату на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року (ухвалена головуючим-суддею Лесик В.О., час ухвалення судового рішення 14 год 28 хв у м. Ковелі, повний текст рішення складено 25 квітня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського обєднаного міського військового комісаріату про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила скасувати постанову військового комісара Ковельського обєднаного міського військового комісаріату (далі Ковельське ОМВК) № 062-18 від 06.03.2018, відповідно до якої її було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.211-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно п.64 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняти призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №352 від 21.03.2002, працівники Ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства не зобовязані здійснювати оповіщення військовозобовязаних.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.04.2018 позовні вимоги були задоволенні повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Ковельський ОМВК подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що судом першої інстанції не було враховано норми ч.9 ст.38 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» та п.65 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобовязаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 (далі Порядок № 921), якими на ЖЕО та/або інші подібні їм організації покладено обовязок здійснювати сповіщення призовників і військовозобовязаних про виклик до районних (міських) військових комісаріатів шляхом вручення повісток та забезпечувати їх прибуття за викликом не дивлячись на наявність чи відсутність військових комісаріатів в межах адміністративно-територіальних одиниць, де розташовані ЖЕО та/або інші подібні їм організації. Тому просить скасувати рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.04.2018 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 02.03.2018 офіцером відділення комплектування Ковельського ОМВК лейтенантом ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 211-4 КпАП України. Суть правопорушення полягала у тому, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою - начальником Ковельського РЖКП № 2, не забезпечила виконання розпорядження військового комісара Ковельського ОМВК щодо сповіщення призовників про їх виклик у військовий комісаріат. Внаслідок незабезпечення керівником зазначеного вище підприємства належного оповіщення призовників, останні не прибули до Ковельського ОМВК. Крім того, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 09 год 00 хв 06.03.2018.

Вказаний протокол був надісланий супровідним листом від 03.03.2018 та отриманий позивачем 12.03.2018 за вх.№53.

06.03.2018 військовим комісаром Ковельського ОМВК відносно начальника Ковельського РЖКП №2 ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст.211-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.211-4 КУпАП не за порушення нею організації та ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників на підприємстві, керівником якого вона являється, а за невиконання вимоги Ковельського ОМВК про оповіщення про виклик військовозобов'язаних та призовників, що проживають на території, яку обслуговує РЖКП №2 до військового комісаріату, тобто вона не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 211-4 КУпАП .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Статтею 211-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за незабезпечення керівниками або іншими відповідальними за військово-облікову роботу посадовими особами підприємств, установ, організацій, колективних сільськогосподарських підприємств і навчальних закладів на вимогу військових комісаріатів сповіщення військовозобов'язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати або перешкода зазначених посадових осіб своєчасній явці громадян на збірні пункти чи призовні дільниці .

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері виконання військового обов'язку і несення військової служби.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у незабезпеченні керівниками або іншими відповідальними за військово-облікову роботу посадовими особами підприємств, установ, організацій і навчальних закладів на вимогу військових комісаріатів сповіщення військовозобов'язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати або перешкоді зазначених посадових осіб своєчасній явці громадян на збірні пункти чи призовні дільниці. Обов'язок адміністрації установ, організацій, колективних сільськогосподарських підприємств і навчальних закладів підприємств незалежно від підпорядкування і форм власності оповіщати на вимогу військових комісаріатів військовозобов'язаних та призовників про їх виклик до військового комісаріату і забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом закріплено в «Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах», затвердженої наказом Міністра оборони України за № 660 від 15.12.2010.

Суб'єкт адміністративного проступку - спеціальний (керівники або інші відповідальні за військово-облікову роботу посадові особи підприємств, установ і організацій, колективних сільськогосподарських підприємств і навчальних закладів) (ч. 1 цієї статті).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу (незабезпечення сповіщення, перешкоджання явці), так і у формі необережності (тільки незабезпечення сповіщення).

Згідно ч.1 ст.38 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов'язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов'язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов'язаних.

Пунктом девятим цієї статті передбачено, що житлово-експлуатаційні організації, інші організації або підприємства та установи, що здійснюють експлуатацію будинків, а також власники будинків повинні своєчасно подавати необхідні відомості про призовників і військовозобов'язаних відповідним районним (міським) військовим комісаріатам, виконавчим комітетам сільських, селищних і міських рад, на які покладено ведення обліку призовників і військовозобов'язаних, стежити за виконанням призовниками і військовозобов'язаними правил військового обліку, а також сповіщати їх про виклик до військових комісаріатів.

Також, відповідно до п.п. 49, 50 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 352 від 21.03.2002 в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні виконавчі органи рад для забезпечення якісного військового обліку та адміністрація підприємств, установ, організацій та навчальних закладів незалежно від підпорядкування і форми власності в процесі виконання заходів з ведення обліку призовників зобов'язані, в тому числі, оповіщати на вимогу районного військового комісаріату призовників про їх виклик до районного військового комісаріату і забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом.

Пунктом 64 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», передбачено, що оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці відбувається за наказами районних військових комісарів і повістками, врученими призовникам через житлово-експлуатаційні організації, домовласників, відповідні виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, де немає військових комісаріатів, керівників підприємств, установ, організацій, навчальних закладів незалежно від підпорядкування і форми власності.

Наказ районного військового комісара розсилається житлово-експлуатаційним організаціям, домовласникам, відповідним виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, на підприємства, в установи та організації, навчальні заклади. Про проведення призову повідомляється через засоби масової інформації.

Тобто, вказане Положення дублює ст. 38 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», а також конкретизує обов'язок районного військового комісара, розіслати наказ про призов громадян на строкову військову службу підприємствам установам та організаціям.

Адміністративна відповідальність керівників або інших відповідальних за військово-облікову роботу посадових осіб житлово-експлуатаційних організацій, підприємств, установ і організацій, що здійснюють експлуатацію будинків та власників будинків за несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників (домових книг, карток реєстрації місця проживання, обліково-військових документів) на жильців, які є військовозобов'язаними або призовниками, для оформлення взяття на військовий облік або зняття з обліку, а також, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати передбачена іншою статтею Кодексу, зокрема, ст.211-5 КУпАП.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, на виконання розпорядження Ковельського ОМВК №254 від 05.02.2018, позивачем були вжиті необхідні заходи щодо належного вручення повісток про призов на строкову військову службу громадянам, вказаним у розпорядження, зокрема, згідно інформаційних повідомлень встановлено, що нею було проведено роботу щодо оповіщень призовників, які проживають на території обслуговування РЖКП про їх виклик до Ковельського ОМВК. Вказані інформаційні листи буди надіслані на адресу відповідача, проте, не прийняті останнім, оскільки не відповідали вимогам нормативних актів.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.211-4 КУпАП не за порушення нею організації та ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників на підприємстві, керівником якого вона являється, а за невиконання вимоги Ковельського ОМВК про оповіщення про виклик військовозобов'язаних та призовників, що проживають на території, яку обслуговує РЖКП №2 до військового комісаріату.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову про справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, протокол складений 02.03.2018 та отриманий позивачем 12.03.2018, розгляд справи з винесенням постанови відбувся 06.03.2018.

З огляду на вищевказане, оспорювана позивачем постанова не може вважатись такою, що прийнята із дотриманням вимог КУпАП.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному зясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Ковельського обєднаного міського військового комісаріату залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року по справі № 159/1573/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 04.06.2018.