Справа № 804/2061/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 рокусправа № 804/2061/17
(суддя Чорна В.В., м. Дніпро)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Іванов С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСФЕРА ЛТД» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі №804/2061/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСФЕРА ЛТД» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСФЕРА ЛТД» 24 березня 2017 року звернулось до суду з позовом до Одеської митниці ДФС, згідно з яким просить визнати протиправними та скасувати рішення відповідача № 500060702/2017/000010/1 від 25.02.2017 р. про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060702/2017/00065 від 25.02.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що при проведені митного оформлення партії товару відповідачем безпідставно було витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару за неосновним методом та видано картку відмови у митному оформленні товару.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що встановлені судом обставини справи свідчать про те, що в процесі митного оформлення товару відповідачем не було порушено норм митного законодавства, оскільки в наданих декларантам до митного оформлення документах були наявні розбіжності на усунення яких позивачем додаткових документів в необхідному обсязі не надано. Митниця, приймаючи спірне рішення та картку відмови, діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить її скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Зазначає, що сукупність фактичних обставин не створювала для відповідача законних підстав для витребування додаткових документів та прийняття ним рішення про коригування митної вартості за другим методом, оскільки виявлені розбіжності не впливають на числове значення складових митної вартості товарів.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач, зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 24.11.2016 року між ТОВ «Агросфера ЛТД» (Україна) та Brightland Corporation Limited (Китай) був укладений контракт № ВС/АL-29-2016 на придбання товару в асортименті, кількості, якості та за ціною, визначеною у додаткових угодах (далі Контракт) (а.с. 25-28).

Додатковою угодою №1 від 24.11.2016 р. до контракту продавець Brightland Corporation Limited зобов'язався продати, а покупець ТОВ «Агросфера ЛТД» купити товар «Регулятор росту рослин Фреш, П.», у кількості 147 600 кг за ціною 1,70 доларів США (USD) за 1 кг загальною вартістю 250 920,00 доларів США (USD) (а.с. 29).

Умови поставки були погоджені сторонами у пункті 3 Додаткової угоди, а саме: СІF Одеса, Україна, а умови розрахунків у пункті 4, а саме: покупець повинен здійснити 100% оплату за товар прямим банківським переказом на рахунок продавця протягом 360 календарних днів від дати митного оформлення товару на території України.

30.11.2016 року між ТОВ «Агросфера ЛТД» та ТОВ «Віздом-Сервіс» (ліцензія Державної митної служби України на право здійснення посередницької діяльності митного брокера серії АЕ №288852 від 24.03.2014 р.) був укладений Договір доручення на надання послуг митного брокера №БР/1-11-2016, (а.с. 30-32).

На виконання контракту та Додаткової угоди № 1 до нього, ТОВ "Агросфера ЛТД" на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту було ввезено товар «Регулятор росту рослин Фреш, П.» у кількості 33600,00 кг. Поставка товару здійснювалася Brightland Corporation Limited на адресу ТОВ "Агросфера ЛТД" морським транспортом до місця призначення: Одеса-порт, Україна.

23.02.2017 року ТОВ «Віздом-Сервіс», як представником декларанта, для здійснення митного оформлення товару «Регулятор росту рослин Фреш, П.», у кількості 33600,00 кг до Одеської митниці ДФС подана митна декларація № 500060702/2017/002496, відповідно до якої, заявлена митна вартість товару у розмірі 57120,00 доларів США (USD). Визначення заявленої митної вартості товарів здійснено за основним методом - за ціною Контракту, на рівні 1,70 доларів США (USD) за 1 кг.

На підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її обчислення, одночасно з митною декларацією № 500060702/2017/002496 від 23.02.2017 р. представником декларанта були подані наступні документи:

- пакувальний лист № 16Е120601 від 06.12.2016 р.;

- рахунок - фактура (інвойс) № 16Е120601 від 06.12.2016 р.;

- коносамент № APLU 666154313 від 14.12.2016 р.;

- навантажувальний документ - Наряд № 644 від 07.02.2017 р.;

- сертифікат походження 16С3702M8531/00038 від 06.12.2016 р.;

- калькуляцію вартості Б/Н від 01.02.2017 р.;

- страховий поліс №36 від 12.12.2016 р.;

- контракт № ВС/АL-29-2016 від 24.11.2016 р. та Додаткову угоду №1 до нього;

- договір № БР/1-11-2016 доручення на надання послуг митного брокера від 30.11.2016;

- інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу "Екологічний контроль";

- посвідчення про державну реєстрацію Серії А № 04944 від 22.10.2015 р.;

- зразок маркування Б/Н від 06.12.2016 р.;

- сертифікат аналізу Б/Н від 06.12.2016 р.;

- експортну вантажну митну декларацію № 20145263 від 11.12.2016 р. (а.с. 14-42).

23.02.2017 року від митного органу надійшло електронне повідомлення про те, що подані документи містять розбіжності, у зв'язку з чим до декларанта була висунута вимога протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно п. 3 ст. 53 МК України, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) прейскуранти виробника товару; 7) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Декларанту повідомлено про право за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Позивачем 24.02.2017 року до митного органу було подано додаткові документи:

- бухгалтерську виписку Б/Н за 22.09.2016 р.;

- податкові накладні;

- прайс-лист № PL-02/09-24 від 20.09.2016 р.

- додаткову угоду № 2 від 01.12.2016 р. до контракту;

- комерційну пропозицію № СО-02/09-24 від 20.09.2016 р.;

- наказ ТОВ «Агросфера ЛТД» № 1804/1 від 18.04.2016 р.;

- лист Brightland Corporation Limited від 03.02.2017 р.

- лист ТОВ «Агросфера ЛТД» № 2402-1/17 від 24.02.2017 р.;

- лист представника ТОВ «Агросфера ЛТД» від 25.02.2017 р. (а.с. 43-58).

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару, між позивачем та відповідачем були проведені консультації шляхом електронного листування.

За результатами проведеної консультації встановлено, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано митним органом внаслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів.

Листом № 017 ТОВ від 25.02.2017 р. «Віздом-Сервіс» повідомлено, що додаткові документи до митного оформлення протягом 10 днів не будуть надані (а.с. 58).

25.02.2017 року митним органом прийнято рішення № 500060702/2017/000010/1 про коригування митної вартості товарів, яким здійснено коригування та визначено митну вартість товару у розмірі 84 672,00 доларів США (USD). Визначення скоригованої митної вартості товару здійснено митним органом за другорядним методом, тобто за ціною аналогічних товарів, на рівні 2,52 доларів США (USD) за 1 кг (а.с. 82-83).

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № 500060702/2017/00065 від 25.02.2017 р. (а.с. 84-85).

Товар був випущений у вільний обіг за МД № 500060702/2017/002584 від 27.02.2017 р., при цьому позивачем надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі зазначених різниць.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення та картки відмови відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірне рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені митним законодавством України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставами для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару позивача, та картки відмови є наявність в поданих документах розбіжностей, а саме:

В обґрунтування спірного рішення вказані наступні порушення, а саме:

- всупереч пункту 3.4 Контракту, товар був відправлений з порту Chongoing, Китай, а не з порту Шанхай;

- поданий прайс-лист адресований виключно підприємству-імпортеру та передує даті укладення Контракту;

- заявлена митна вартість товару є нижчою нижчої межі митних вартостей аналогічних товарів в Україні, а також нижчою від митної вартості товарів, що імпортувалися даним підприємством, зокрема товарів з таким же виробником та торговельною маркою;

- не подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів (а.с. 83).

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки, відповідача щодо наявності в поданих позивачем документах «розбіжностей», з якими помилково погодився суд першої інстанції, суперечать вимогам ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки безпосередньо не пов'язані з формуванням ціни на ввезений в Україну товар і не впливають на визначення митної вартості товару, імпортованого позивачем. Відповідачем документально не доведено вплив вказаних факторів на ціну товарів.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час митного оформлення відповідачем не було зазначено конкретного переліку документів, подання яких додатково вимагається від представника декларанта та не зазначено обставин, які ці документи повинні були б підтвердити.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що перелічені відповідачем недоліки не є ціноутворюючими факторами та не впливають на числові значення складових митної вартості товарів, враховуючи наступне.

1. Згідно з п. 3.1 контракту, умови відвантаження: CIF (кінцевий пункт призначення зазначається в Додаткових угодах до кожної партії Товару до цього Контракту).

Згідно з правилами Інкотермс поставка на умовах CIF означає, що продавець виконав поставку, коли товар погружено на транспортний засіб в порту відгрузки, а продажна ціна включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страховки при перевозці. Отже, в цьому випадку зміна порту відвантаження не впливає на числові значення складових митної вартості товару.

При цьому, позивачем 24.02.2017 року була надана відповідачу копія додаткової угоди до зазначеного контракту, якою порт відвантаження, за згодою сторін Контракту, було змінено на Ціндао (Qingdao).

2. Відносно того, що прайс-лист виробника товару від 20.09.2016 року № PL-02/09-24 адресований безпосередньо ТОВ «АГРОСФЕРА-ЛТД», а не необмеженому колу заінтересованих покупців, та передує даті укладання Контракту, слід зазначити, що з урахуванням того, що ціна товару по прас-листу співпадає з ціною на товар за контрактом, це свідчить про те, що покупець лише прийняв попередню пропозицію продавця щодо придбання товару за ціною визначеною в зазначеному прас-листі.

3. Та обставини, що заявлена митна вартість товару є нижчою нижчої межі митних вартостей аналогічних товарів в Україні, а також нижчою від митної вартості товарів, що імпортувалися цим підприємством, зокрема товарів з таким же виробником та торговельною маркою не свідчить про наявність порушень з боку декларанта, не може бути підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості і висновку про недостовірність даних щодо заявленої митної вартості товару.

Крім того, в оскарженому рішенні та картці відмови відповідач не посилається на неможливість віднесення банківського платіжного документу №260027986 від 22.09.2016р. до цієї поставки товару.

Отже, вказана обставина не є предметом дослідження у цій справі, тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції помилково посилається на неї в обґрунтування прийнятого рішення.

Щодо доводів відповідача про здійснення ним контролю із застосуванням системи управління ризиками. Слід зазначити, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам по собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що аналіз наданих позивачем документів свідчить про те, що відомості про заявлену ним митну вартість є об'єктивними, та такими, що піддаються обчисленню та підтверджуються документально.

Відповідно до ч.7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю, митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, декларант правомірно визначив митну вартість товару, поставленого позивачу, згідно з методом 1, а законні та обґрунтовані підстави для прийняття відповідачем оскарженого рішення про визначення митної вартості товару та видачі на підставі цього рішення картки відмови у прийнятті митної декларації позивача - відсутні.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначений обовязок відповідач не виконав, правомірність оскарженого рішення та картки відмови не довів.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 8486 грн. судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову та апеляційної скарги, виходячи з розрахунку 3200 грн. + 5286 грн. = 8486 грн.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови, якою позов слід задовольнити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктом 4 частини 1 статті 317, статтями 321, 322, 327, 328 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСФЕРА ЛТД» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі №804/2061/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею ДФС рішення №500060702/2017/000010/1 від 25.02.2017 року про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060702/2017/00065 від 25.02.2017 року.

Стягнути з Одеської митниці ДФС на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСФЕРА ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 8486 (вісім тисяч чотириста вісімдесят шість) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до статей 328, 329 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, у випадках визначених законодавством.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 31 травня 2018 року.

Повне судове рішення складено 04 червня 2018 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко