Справа № 205/6862/17
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

04.05.2018 Єдиний унікальний номер 205/6862/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 рокум. ДніпроСправа № 205/6862/17
2-а/205/18/18

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у порядку письмового провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату, Управління праці та соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач 19.10.2017р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить:
визнати неправомірним рішення Дніпропетровського обласного військового комісаріату, викладене в формі листа від 01.06.2017р. № 7/11710/8 про вилучення у позивача посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.10.1996р. члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби та позбавлення його соціальних пільг, як члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця;

визнати неправомірним рішення Центрально-Чечелівського об`єднаного районного військового комісаріату, викладене в формі листа від 21.06.2017р. № 1720 про визнання недійсним виданого позивачу посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.10.1996р. члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби та позбавлення його соціальних пільг, як члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця;

визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради щодо розповсюдження інформації, викладеної в листі від 06.07.2017р. року № 846 щодо позбавлення позивача соціальних пільг, як члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця;

зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, Центрально-Чечелівський об`єднаний районний військовий комісаріат, Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі поновити позивачу відповідні соціальні пільги та гарантії, як члену сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця з 01.06.2017р.

Позовна заява мотивована тим, що позивач з 25.10.1996р. мав статус члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця та користувався відповідними соціальними пільгами, передбаченими Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проте 01.06.2017р. йому відмовлено у такому статусі, оскільки його син помер під час проходження військової служби від гострого отруєння наркотичними засобами.
Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представником Управління праці та соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради надано суду заперечення у яких він посилаючись, зокрема на те, що управлінням не порушені права позивача, просить відмовити у задоволенні позову.

Представником Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату надано відзив на позовну заяву, у якій він посилаючись на безпідставність заявлених вимог просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд зазначає, що представниками Управління праці та соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради та Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату до вказаних відзивів всупереч ст.59 КАС України не додано документів, які підтверджують їх повноваження.

Представник Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України у судові засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, у якій посилаючись на зайнятість у іншому судовому засіданні, просив відкласти судовий розгляд справи, доказів на підтвердження даної обставини суду не надав.

Судом встановлено, що представник Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України 30.01.2018р. звертався до суду з аналогічною заявою про відкладення слухання справи, проте доказів, які б підтвердили дану обставину суду також не надано.

Враховуючи розумність строків розгляду адміністративних справ, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відкладення судового засідання 04.05.2018р.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про існування підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне.
Відповідно до довідки № 522, виданої 04.12.1996р. Красногвардійським РВК м. Дніпропетровська ОСОБА_2 , 1975 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проходження строкової служби (а.с.13).
25.10.1996р. ОСОБА_1 . Красногвардійським РВК м. Дніпропетровська видане безтермінове посвідчення серії НОМЕР_1 (далі Посвідчення), яке надавало позивачу право на пільги встановлені законодавством України для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (а.с.11).
Листом Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України № 11710/8 від 01.06.2017р. встановлено неналежність позивача до осіб на яких поширюються чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано недійсним Посвідчення, оскільки син ОСОБА_1 помер від гострого отруєння наркотиками, а відтак позивач не належить до кола осіб на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.8).
Вказаним листом доручено військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучити посвідчення серії НОМЕР_1 , як видане незаконно, поінформувати органи соціального захисту населення за місцем реєстрації ОСОБА_1 , органи місцевого самоврядування, ветеранські організації про цей факт.
Листом Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату № 1720 від 21.06.2017р. повідомлено Управління праці та соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про вищевказані обставини (а.с.9).

Листом Управлінням праці та соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 846 від 06.07.2017р. запропоновано комунальним підприємствам припинити нарахування пільгових знижок при оплаті за житлово-комуналні послуги громадянину ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на час ухвалення рішення про вилучення Посвідчення) дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Водночас, згідно з ст.4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла на момент видачі Свідоцтва) дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців, які проходять службу на території України, і військовослужбовців - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України; членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти або стали інвалідами при проходженні військової служби; військовозобов`язаних, призваних на збори, та членів їх сімей.
Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».
За правилами статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1- рп/99).
Враховуючи, що Посвідчення видано у 1996 року ОСОБА_1 згідно з вимогами діючого на момент його видачі законодавства, суд доходить висновку, що рішення щодо визнання його недійсним та всі наступні рішення прийняті на його підставі є неправомірними.
Окрім того, доказів існування права у Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України скасовувати безтермінове посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, суду не надано.
Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відтак і довести факт вчинення позивачем порушення Правил відповідними доказами.

Суд не бере до уваги посилання представника Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату на відсутність в архіві відомостей щодо видачі позивачу Посвідчення, окрім як його заяви, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів неправомірних дій позивача щодо отримання такого Посвідчення.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 77-79, 139, 246, 255, 263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.4 Закону України «»Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 21.05.1993р.), суд,
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату, Управління праці та соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Дніпропетровського обласного військового комісаріату, викладене в формі листа від 01.06.2017р. № 7/11710/8 про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби серії НОМЕР_1 від 25.10.1996р. та позбавлення його соціальних пільг.

Визнати неправомірним рішення Центрально-Чечелівського об`єднаного районного військового комісаріату, викладене в формі листа від 21.06.2017р. № 1720 про визнання недійсним виданого ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби серії НОМЕР_1 від 25.10.1996р. та позбавлення його соціальних пільг.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі ради щодо повідомлення інформації, викладеної в листі від 06.07.2017р. року № 846 щодо позбавлення ОСОБА_1 соціальних пільг, як члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.
Зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, Центрально-Чечелівський об`єднаний районний військовий комісаріат, Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпрі поновити ОСОБА_1 відповідні соціальні пільги та гарантії, як члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби з 01.06.2017р.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

СуддяН.Г. Остапенко