Справа № 215/2604/16-а(2-а/215/142/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"22" травня 2018 р.справа № 215/2604/16-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,
розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду у справі
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2018 р. у справі № 215/2604/16-а
до держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради
про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, зобов'язання вчинити дії та визнання права, -
У червні 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням пояснень від 24.05.2017р., просив:
1) Визнати дії чи бездіяльність держави Україна з 01.05.16 р. по 07.06.16 р. неправомірними під час розгляду заяви про призначення усіх видів допомоги і забезпечення для позивача рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму.
2) Визнати дії чи бездіяльність держави Україна з 01.05.16 р. по 07.06.16 р. такими, що порушили порядок розгляду заяви про призначення усіх видів допомоги та права і інтереси позивача щодо:
- порушення права на соціальне забезпечення, права на інформацію;
- не вжиття системи заходів, спрямованих на усунення правових, соціальних та інших причин виникнення складних життєвих обставин, не запобігання втраті цих прав, і не попередивши виникнення негативних суспільних наслідків, повязаних з відсутністю коштів для життя;
- не сприяння позивачу, як особі, що перебуває у складних життєвих обставинах, які позивач не в змозі подолати за допомогою наявних засобів і можливостей;
- порушення права на достатній життєвий рівень, прав на ліквідацію перешкод при здійсненні прав та законних інтересів позивача після звернення до відповідача і який не дотримався встановленого порядку реалізації даного права.
3) Визнати дії держави Україна такими, що не відповідають правовому акту, а саме Закону України "Про соціальні послуги", Закону України Про соціальний захист дітей війни, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", ст. 1 3акону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ч. 1 ст. 11 Міжнародному пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, Конвенції про права інвалідів та положенням статей 1, 3, 6, 8, 19, 22, 46, 48, 68, 92, 95, 96 Конституції України.
4) Визнати за позивачем право на одержання допомоги, як малозабезпеченій сім'ї і забезпечення для позивача рівнем життя, не нижчим від прожиткового мінімуму.
6) Відшкодувати матеріальну шкоду, завданої позивачу діями Держави Україна, стягнути за рахунок державного бюджету на користь позивача завдану позивачу матеріальну шкоду, яка полягає в не призначенні допомоги, як мало забезпеченій сім'ї і забезпечення для позивача рівня життя, не нижчого від прожиткового мінімуму на період з 01.05.16 р. по 07.06.16 р. в сумі 1390 грн. та встановити для відповідача строк подання суду звіту про виконання ухвали суду з цих підстав.
7) Зобов'язати державу Україна в особі голови Тернівської районної у місті ради вжити систему заходів для позивача, спрямованих на усунення правових, соціальних та інших причин виникнення складних життєвих обставин, запобігання втраті цих прав і попередження виникнення негативних суспільних наслідків, повязаних з відсутністю коштів для життя.
8) Зобов'язати державу Україна в особі голови Тернівської районної у місті ради у місті ради додержуватися і правильно застосовувати ст.1 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" при прийнятті рішень згідно заяви позивача про призначення усіх видів допомоги.
9) Зобов'язати державу Україна в особі голови Тернівської районної у місті ради звернутися до відповідного органу чи посадовій особі для конкретизації підстав не призначення соціальної допомоги згідно ст. 1 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

З апеляційною скаргою скаржник подав також заяву про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду, в якій зокрема просить звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування заяви скаржник посилається на тяжкий матеріальний стан, який, на його думку, підтверджується довідками №9805 від 19.1017р., №1568 від 10.02.18р., №3668 від 03.05.18 р. управління праці та соціального захисту населення Тернівського району м. Кривий Ріг, де вказана його щомісячна державно-соціальна допомога його малозабезпеченій сімї і сума заробітку в розмірі. Зазначає, що звільнення від сплати судового збору - цe обовязок суду відповідно до державних соціальних гарантій, норм Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N6-рп/2007.

Зазначає, що місячний дохід позивача у 27 грн. закріплений у постанові Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 428 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558", тому не підлягає додатково визнанню, в тому числі й судовим рішенням, і саме це є обєктивно непереборні обставини неможливості сплати позивачем судового збору. При цьому зазначена компенсація призначається відповідно до законодавства за умови, що позивач не буде зареєстрований у центрі зайнятості і не буде працевлаштованим. Саме це свідчить про відсутність іншого доходу, заробітку.

До заяви скаржник долучив довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг №3668 від 03.05.2018 р., відповідно до якої позивач отримує щомісячну компенсацію по догляду за інвалідом 1-ї групи, зокрема в сумі 30,57 грн. за квітень 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки предметом позову у цій справі є захист соціальних прав позивач, колегія суддів доходить до висновку про задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування доводів щодо поновлення строку апеляційного оскарження позивач посилається на те, що копію рішення суду першої інстанції від 23.04.2018 року він отримав 04.05.2018 року.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені удень його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до матеріалів справи позивач отримав копію рішення суду першої інстанції 05.05.2018 року. Повний текст рішення складено 27 квітня 2018 року. Апеляційну скаргу на рішення від 23 квітня 2018 року подано позивачем до суду першої інстанції 10.05.2018 року, тобто в межах тридцяти днів з дня вручення копії повного рішення суду.

Отже, позивачем не було пропущено строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, тому у суду відсутні підстави для поновлення цього строку.

Таким чином, керуючись статтями 121, 133, 295, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в частині звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2018 р. у справі № 215/2604/16-а.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині поновлення строку апеляційного оскарження рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2018 р. у справі № 215/2604/16-а відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги в порядку та строк, що визначені статтями 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов