Справа № 285/4655/17
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/4655/17
провадження у справі №2-а/0285/17/18
22 травня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.,
сторони у справі: позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, представник Рибченко О.О., ОСОБА_2 .В
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про нарахування та виплату в повному обсязі призначеної пенсії з урахуванням додатково наданих документів, -
встановив:

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної йому пенсії згідно додатково наданої довідки з військової частини НОМЕР_1 за № 442 від 10.07.2017 року; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплачувати, починаючи з 01.08.2017 року призначену позивачу пенсію з 15.09.2017 року, з урахуванням додатково наданої довідки військової частини НОМЕР_1 за № 442 від 10.07.2017 року; зобов`язати відповідача провести індексацію донарахованих виплат пенсії за останні 12 місяців; зобов"язати відповідача протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили подати звіт про його виконання; судові витрати у справі у сумі 3900, 00 гривень за отриману правову допомогу покласти на відповідача.
В обгрунтування позову вказав, що з 15.09.2016 року йому було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з приводу чого перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Житомирській області. В серпні 2017 року йому стало відомо, що при нарахуванні пенсії відповідачем в розрахунок не включено додаткову грошову винагороду, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, винагороду за тривалість безперервної військової служби та винагороди за участь в АТО, які вказані у довідці військової частини НОМЕР_1 за № 442 від 10.07.2017 року, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов"язкове державне соціальне страхування. З рішенням відповідача, яким відмовлено у зарахуванні вказаних видів виплат до грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, не погоджується, вважає його необгрунтованим, незаконним і таким, що порушує його права, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.
Сторони в судове засідання не з"явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.
Позивач у письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги в частині стягнення на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області витрат на правову допомогу в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) грн.00 грн. залишити без розгляду. В решті позовних вимог підтримав, просив задовольнити.
Представник відповідача Кіреєв Г.В. у письмовій заяві просив справу розглянути у його відсутності, вказавши, що проти позову заперечує на підставі письмових заперечень, які подані суду.
У письмовому відзиві на позов представник відповідача просив частину позовних вимог за період з 15.09.2016 року по 31.08.2017 року - залишити без розгляду, як такі що не відповідають вимогам ст. 99 КАС України ( редакція КАС України до 15.12.2017 року ); відмовити у задоволенні позову з 01.09.2017 року у зв"язку з безпідставністю і необгрунтованістю позовних вимог; звільнити пенсійний орган від сплати судових витрат /а.с.35-37/. Крім цього, у додатку до відзиву від 22.05.2018 року представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу.
Дослідивши матеріали справі та надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 15.09.2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"/а.с.15,16/

У серпні 2017 року позивач звернувся до ГУПФУ в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби та грошової винагороди за участь в АТО згідно довідки військової частини № НОМЕР_1 від 10.07.2017 року/а.с.25/.
Листом від 22.08.2017 року за вих. № 1456/Т-11 ГУПФУ в Житомирській області відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням вказаної довідки, з тих підстав, що вказані в довідці додаткові виплати не мають систематичного характеру, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії згідно ст. 43 та ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та не входять до грошового забезпечення, а тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії /а.с.18-21/.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою №1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Також позивачем була отримана винагороди за тривалість безперервної військової служби та грошова винагороди за участь в АТО.
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та повинні були враховані при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу, за умови сплати з них страхових внесків.
Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15.
Судом досліджено довідку військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 442 від 10.07.2017 року, які свідчать про нарахування у щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби та грошової винагороди за участь в АТО, на які сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Аналізуючи вище згадані норми, Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова винагорода та грошова допомоги при звільненні, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.
Отже, відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за підтримання бойової готовності та одноразової грошової допомоги, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки є неправомірною.
Вирішуючи вимоги позивача про проведення індексації слід врахувати, що відповідно до статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Згідно зі статтею 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Згідно статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
З метою реалізації вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17.07.2003 № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).
Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).
Відповідно до абзацу третього пункту 4 Порядку № 1078, у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).
Згідно до абзацу третього пункту 4 Порядку №1078 у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуваннями виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.
Відповідно до ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
З огляду на викладене, вимоги в частині проведення індексації донарахованих виплат пенсії позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
На підставі вище вказаного, слід врахувати, що із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії та проведення індексації за несвоєчасне нарахування та виплату коштів позивач звернувся у серпні місяці 2017 року, а відтак має право на проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням додатково наданої довідки військової частини НОМЕР_1 № 442 від 10.07.2017 року саме з 01.09.2017 року. А тому вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з 01.08.2018 року є необгрунтованими та не підтвердженими достатніми доказами.
Позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області суд залишає без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України, оскільки позивачем подано письмову заяву про залишення без розгляду позову в цій частині.
Посилання представника відповідача у відзиві на позов від 04.01.2018 року /а.с.35/щодо залишення без розгляду вимог позивача за період з 15.09.2016 року є хибним, оскільки позивач не ставить вимоги саме за даний період.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому рішенні. Так само на відповідних суб"єктів владних повноважень можуть бути покладені обов"язки щодо забезпечення виконання рішення.
Тому вимога позивача зобов"язати відповідача протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили подати звіт про його виконання не підлягає задоволенню з тих підстав, що ним не доведено необхідності даного забезпечення виконання рішення суду, оскільки зі змісту ст. 370 КАС України вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов"язковим, його невиконання тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За вказаних вище обставин, суд позов задовольняє частково.
Керуючись ст.ст. 5, 8 15, 77, 241 246, 250, 251, 255, 293, 295, 297, п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд, -
ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (місцезнаходження вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, поштовий індекс 10003, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПО України 13559341) про нарахування та виплату в повному обсязі призначеної пенсії з урахуванням додатково наданих документів задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно додатково наданих ним документів, а саме, довідки з військової частини НОМЕР_1 за № 442 від 10.07.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплачувати призначену ОСОБА_1 пенсію з урахуванням додатково наданих ним документів, а саме, довідки з військової частини НОМЕР_1 за № 442 від 10.07.2017 року, починаючи із 01.09.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 індексацію донарахованих виплат пенсії за останні 12 місяців.
Позовні вимоги в частині стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області витрат на правову допомогу в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) грн.00 грн. залишити без розгляду.
В решті вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Дата складання повного рішення суду 31.05.2018 року.

Головуюча: А.В.Михайловська