Справа № 522/9436/18
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9436/18
Провадження № 2а/522/1147/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 про примусове видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України просить допустити негайне виконання рішення суду.

Мотивує вимоги тим, що 23.04.2018 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області на промринку 7-й км, було виявлено особу, яка назвалася громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В ході проведення перевірки встановлено, що відповідачу відмовлено у надані статусу біженця на території України. 23.04.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення № 105 про примусове повернення у країну походження іноземця ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 та зобовязано його покинути територію України у термін до 22.05.2018 року. Прийняте рішення про видворення з території України не було виконано добровільно. Враховуючи, що відповідач без законних підстав проживає на території України, просить постановити рішення яким примусово видворити його за межі країни.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, оскільки відповідач без законних підстав проживає на території України.

Відповідач не заперечував проти примусового видворення за межі України. Підтвердив, що рішення від 23.04.2018 року про примусове видворення з України ним добровільно не було виконано. На території України він офіційно не працевлаштований, не навчається та місця реєстрації не має. Зазначає, що на території ОСОБА_5 ОСОБА_6 проживає його мати, а в ОСОБА_1 рідний брат, який є громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_6 та має посвідку на постійне місце проживання на території України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 23.04.2018 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області на промринку 7-й км, було виявлено особу, яка назвалася громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що ОСОБА_7 ОСОБА_4 прибув до України 25.06.2016 року за паспортом громадянина ОСОБА_6 серії 00682050 та одноразової візи типу С № Y03118484.

Також, 23.05.2016 року громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до ГУ ДМС України у Одеській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Державної міграційної служби України від 31.01.2017 року № 42-17 громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2017 по справі № 815/2002/17 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення щодо відмови в визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобовязання вчинити певні дії. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 було залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням подана касаційна скарга. Ухвалою Верховного суду України від 19.09.2017 року по справі № 815/2002/17 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Отже, громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 порушив правила перебування іноземців в Україні проживав без документів на право проживання в Україні.

23.04.2018 року постановою ПН МОД № 002035 Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, 23.08.1994 за порушення ч.1 ст.203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, 23.04.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення № 105 про примусове повернення у країну походження іноземця ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 (AMIRІ ABDUL HAMEED AQA MOHAMMAD), ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобовязано його покинути територію України у термін до 22.05.2018 року.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що відносно відповідача 23.04.2018 року ухвалене рішення про примусове видворення з України, яке ним не виконано в добровільному порядку.

При цьому, рішенням Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 30 травня 2018 року (справа № 522/9435/18) затриманий громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 30.11.2018 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Рішення звернуто до негайного виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець, який законно прибув в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратив підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеного судового рішення застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеські області до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4 про примусове видворення громадянина за межі території України є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 23, 26, 30 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 241-246, 250, 251, 288, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеські області задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у письмовій формі через Приморський районний суд м. Одеси (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 31 травня 2018 року.

Суддя Л. М. Чернявська

30.05.18