Справа № 813/466/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/466/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп"як О.О.

секретар судового засідання Єрмакова Х.Р.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Орус" до Верхньобистрянської сільської ради про визнання протиправним і скасування рішення ,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково- виробнича фірма Орус до Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення №171 від 18.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Верхньобистрянської сільської ради №171 від 18.10.2017 року, яким визнано таким, що втратило чинність та скасовано рішення №7 від 22.08.2008 року Про надання дозволу ТзОВ науково- виробничій фірмі Орус на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки в розмірі 0,4798 га на якій розміщене мінеральне джерело №3 в ур. Квас є протиправним та підлягає скасуванню. Вважає, що таке винесене без належних повноважень, яким порушено принципи законності, юридичної визначеності, участі особи прийнятті такого рішення та ч.2 ст.93 Земельного кодексу України. Крім того, вказує, що оскаржуваним рішенням не надавалась згода на розроблення проекту відведення земельної ділянки, а тому підстава, зазначена у рішенні Верхньобистрянської сільської ради суперечить чинному законодавству і не може бути причиною для скасування рішення щодо надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки. Посилається на рішення Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009, яким визначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Відтак просить скасувати оскаржуване рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Подав відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що рішення №171 від 18.10.2017 року прийнято правомірно, оскільки депутатами сільської ради було детально переглянуто рішення та заяву ТзОВ Науково- виробничої фірми Орус та виявлено ряд неточностей. Зазначив, що земельна ділянка на якій розміщено джерело №3 в ур. Квас є оздоровчою зоною і використовується населенням для відпочинку та туризму. Окрім того, в архіві Верхньобистрянської сільської ради не має відомостей та документів, а саме рішення №318 від 04.11.2011 року «Про внесення змін до рішення від 16.12.2010 №87 «Про погодження клопотання ТОВ ВФ «Орус» Верхньобистрянського родовища прісних підземних вод (джерела №1 та №2), Верхньобистрянського родовища мінеральних вод (джерело №3). Відтак, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 07.02.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні з викликом сторін на 28.02.2018.

27.02.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 28.02.2018 року розгляд справи відкладено до 12.03.2018 у звязку з клопотанням позивача.

07.03.2018 позивачем надано відповідь на відзив.

Ухвалою від 12.03.2018 року розгляд справи відкладено до 11.04.2018 у звязку з неявкою відповідача.

Ухвалою від 11.04.2018 року витребувано у відповідача додаткові докази та відкладено розгляд справи на 30.04.2018.

Ухвалою від 30.04.2018 року відкладено розгляд справи на 07.05.2018.

Ухвалою від 07.05.2018 року відкладено розгляд справи на 23.05.2018 у звязку з клопотанням позивача.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Обставини справи.

22.08.2008 Верхньобистрянська сільська рада, розглянувши клопотання ТзОВ Науково- виробнича фірма Орус про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки в розмірі 0,4798 га, на якій розміщене мінеральне джерело №3, прийняла рішення №3 та рішення №7 про надання такого дозволу, а також про замовлення в управлінні архітектури та містобудування АПЗ розробку проектної документації.

03.12.2009 Верхньобистрянська сільська рада, розглянувши клопотання ТзОВ Науково- виробнича фірма Орус про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки для місця під забір води з мінерального джерела №3 на земельній ділянці, яка розташована в урочищі «Граб», с. В.Бистрий, надала такий дозвіл.

03.02.2010 Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області було прийнято рішення №4 «Про попереднє погодження розташування земельної ділянки в с. В.Бистрий, урочище «Граб» та погодження на збір матеріалів для одержання договору оренди земельної ділянки в с. Бистрий, ур. «Квас» при умові отримання дозволу на спеціальне водокористування джерелом №3в ур. «Квас», с. В. Бистрий.

16.12.2010 рішенням Закарпатської обласної ради №87 було погоджено клопотання ТзОВ Науково- виробнича фірма Орус щодо надання спеціального дозволу на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку Мензул- Верхньобистрянського родовища мінеральних вод з мінеральних джерел №1 у с. Верхній Бистрий Міжгірського району, а також Верхньобистрянського родовища мінеральних вод з мінерального джерела №3 у с. Верхній Бистрий Міжгірського району.

18.10.2017 року Верхньобистрянська сільська рада у рішенні №171 визнала таким, що втратило чинність та скасувала рішення №7 від 22.08.2008 «Про надання дозволу ТзОВ Науково- виробничій фірми Орус на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки в розмірі 0,4798 га, на якій розміщене джерело №3 в ур. Квас».

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Положеннями ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

Як встановлено судом, рішенням Верхньобистрянської сільської ради №7 від 22.08.2008 надано дозвіл ТзОВ Науково- виробничій фірми Орус на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки в розмірі 0,4798 на якій розміщене джерело №3 в ур. Квас.

Відповідно до ст..50 ЗУ «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря регулюються цим Кодексом нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до ст.16 Кодексу України про надра, надання спеціальних дозволів на користування надрами, крім випадків користування надрами на умовах угод про розподіл продукції, укладених відповідно до ЗУ «Про угоди про розподіл продукції», здійснюється після попереднього погодження з відповідною радою питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки немає потреби.

Відповідач у відзиві вказує, що оскаржуване рішення прийняте, оскільки рішення №7 від 22.08.2008 року втратило чинність відповідно до ст.151 ч.11 Земельного кодексу України. Однак, відповідач не обгрнунтовує доцільності скасування рішення, яке на його думку є анульоване чи втратило чинність.

Судом не береться до уваги твердження відповідача про те, що скасування рішення №7 від 22.08.2008 було записано на вимогу депутатів сільської ради, оскільки Положенням ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в рішенні Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009. Зокрема, в абз.3 п.3 цього акта зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Абзацами 5 та 6 п.5 рішення КС роз`яснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує в громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Оскільки рішення №7 від 22.08.2008 року є актом індивідуальної дії, позивач вживав заходів до його виконання, з врахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009, відповідач, як орган місцевого самоврядування не може скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, відповідачем не доведено правомірності винесеного рішення №171 від 18.10.2017 року, тому таке підлягає скасуванню, оскільки таке прийняте без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), необгрунтовано. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то у відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати слід стягнути з Верхньобистрянської сільської ради на користь позивача в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Верхньобистрянської сільської ради №171 від 18.10.2017 року "Про скасування рішень сесій сільської ради".

Стягнути з Верхньобистрянської сільської ради (адреса:90025, Закарпатська обл., Міжгірський район, с.Верхній Бистрий, вул. Гагаріна, 72, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Орус" (адреса: 79069, м.Львів, вул. Шевченка,317-Б, ) 1762 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 31.05.2018 року.

Суддя Карп`як О.О.