Справа № 243/4188/18
Суддя: Мінаєв І. М.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 243/4188/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в місті Словянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови поліцейського ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями субєкта владних повноважень його прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що 07.05.2018 р. він рухався на автомобілі ОСОБА_1 25, державний номер НОМЕР_1, по вул.Банківській у м.Слов?янську. На перехресті з вул.Лозановича він зупинився на червоний сигнал світлофора, приблизно за чотири метри до лінії світлофору. Коли на світлофорі одночасно ввімкнулося червоне та жовте світло, після чого мало увімкнутися зелене світло світлофору, він почав рух, проїхавши лінію світлофора на зелене світло, після чого завершив маневр проїзду перехрестя на зелений сигнал світлофора. Рухаючись по бул.Пасова він почув сигнал сирени, прийняв праворуч до обочини та зупинив свій транспортний засіб. До нього підійшов поліцейський патруль та повідомив йому, що він нібито при проїзді перехрестя (вул.Банківська вул.Лозановича) не виконав вимоги п.8.7.3 Є ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Він не погодився зі скоєним правопорушенням, оскільки проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофору, таким чином правопорушення не вчиняв. Просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги у суді б/н від 29.05.2018 р., у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 113/41/3/04-18 від 04.01.2018 р., у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивачем було здійснено порушення Правил дорожнього руху, за що і було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються. На обґрунтування такої позиції представник відповідача зазначає, що позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора поєднання червоного та жовтого сигналів. Зазначений факт було зафіксовано на камеру поліцейського, що була закріплена на службовому транспортному засобі.

Вислухавши пояснення учасників справи, ослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об?єктивно оцінивши докази, надані позивачем, суд встановив наступне.

Постановою від 07 травня 2018 року серії ВР № 302738, винесеною поліцейським роти № 4 батальйону УПП в м.Краматорську та Слов?янську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 до водія транспортного засобу ОСОБА_2 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом РУТА 25, державний номер НОМЕР_1, 07 травня 2018 року о 05 годині 39 хвилин у м.Слов?янську на перехресті вул.Банківська вул.Лозановича проїхав перехрестя на поєднання червоного та жовтого сигналів світлофора, чим порушив п.8.7.3 Є ПДР України (а.с.3).

Частиною другою статті 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.8.7.3 Є Правил дорожнього руху України поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідно до вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб?єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Однак, як зазначає позивач ОСОБА_2 у позовній заяві, поліцейським його дії було безпідставно кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП. Оцінюючи довіоди позивача в цій частині, суд виходить з наступного.

Так, позивачем не оспорюється, що 07 травня 2018 року о 05 год. 39 хв. він керував автомобілем РУТА 25, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та проїхав перехрестя вул.Лозановича вул.Банківської у м.Слов?янську. Однак, позивач зазначає, що він проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду відеозапис подій, зроблений відеореєстратором, що встановлений в його автомобілі (а.с.20, відеозапис «MOVA6417»). Окрім того представником відповідача у судовому засіданні було надано суду відеозапис з камери поліцейського, зафіксованої на службовому автомобілі (а.с.19). З обох відеозаписів вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач, знаходився на вул.Банківській у статичному стані при червоному сигналі світлофора, при поєднанні жовтого та червоного сигналів світлофора почав повільно рухатися, не доїжджаючи до світлофора, але перетнув лінію світлофора та здійснив маневр повороту ліворуч на перехресті на зелений сигнал світлофора. Відстань під час зупинки перед світлофором до стовпа, на якому розташований світлофор, складає 1,5 м., що зафіксовано на відеозаписі, наданому позивачем.

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, виражена у альтернативній формі декількох діянь, одним з яких є проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника. З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 302738 від 07.05.2018 р. вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він проїхав перехрестя при поєднанні червоного та жовтого сигналів світлофора. З досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора. Таким чином в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до положення ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та обгрунтованості заявленого позову ОСОБА_2 в частині необхідності скасування постанови.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду було встановлено відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, суд вважає необхідним у відповідності до положень ч.2 ст.9 КАС України вийти за межі позовних вимог, оскільки позивачем не було заявлено вимогу про закриття провадження у справі, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 122, 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР № 302738 від 07.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : І.М.Мінаєв