Справа № 802/374/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 травня 2018 р. Справа № 802/374/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Микуленецької сільської ради Літинського району Вінницької області (22353, Вінницька область, Літинський район, с. Микулинці, вул. Малиновського, 17), треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 до Микуленецької сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення.

08.02.2018 ухвалою суду відкрито провадження у справі та постановлено судовий розгляд здійснювати за загальним позовним провадженням.

Ухвалою суду від 20.02.2018 до участі у справі залучено в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Микуленецькою сільською радою Літинського району Вінницької області прийнято рішення від 03.05.2017 за №180, яким визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба", СТОВ "Дружба", яке видано на імя ОСОБА_4 та вирішено видати нове свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба", СТОВ "Дружба", яке видати на ім'я ОСОБА_3.

З даним рішенням позивач не погоджується, оскільки вважає, що воно впливає на її права та законні інтереси. Так, позивач зазначає, що в провадженні Літинського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімє"ю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на майно набуте за час спільного проживання, поділ спільного майна за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, встановлення факту придбання будинку внаслідок спільної праці та поділ майна, що є спільною сумісною власністю. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період після 09 серпня 1995 року по 31 жовтня 2013 року. У визнанні права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на майно, зазначене у позовній заяві на загальну суму 4035101 грн., здійснення поділу вказаного майна та виділення ОСОБА_1 і визнання права власності за нею 1/2 частини майна - відмовлено. Дане рішення постановою апеляційного суду Вінницької області від 22.12.2017 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про поділ спільного майна задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 до 31 жовтня 2013 року. Здійснено розподіл майна, що є сумісною власністю. В решті позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було відмовлено.

Як вказує позивач, суди відмовили їй у задоволенні позову щодо визнання за нею 1/2 майна, отриманого ОСОБА_4 внаслідок виділу йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай як члена КСП "Дружба", СТОВ "Дружба", посилаючись на рішення Микулинецької сільської ради від 03.05.2017 №180, яким сільська рада вирішила визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на майновий пай, виданого на ім'я ОСОБА_4

Про дане рішення сільської ради позивач не знала, і про його наявність останній стало відомо лише при розгляді зазначеної вище цивільної справи.

За наведеного вище, покликаючись на положення Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення Конституційного Суду, позивач вважає рішення Микулинецької сільської ради від 03.05.2017 №180 протиправним та таким, що підлягає скасуванні.

Відповідач письмового відзиву з приводу позовних вимог на адресу суду не направляв. 29.05.2018 через канцелярію суду надійшла заява за підписом сільського голови про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, просить суд їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 до суду направила заперечення на позов за змістом якого, просить відмовити в його задоволенні. Вважає, що рішення сільської ради не порушує права позивача, так як остання не витрачала коштів на придбане майно, що в свою чергу відображено у рішенні Літинського районного суду від 30.05.2017 по цивільній справі №137/1350/14-ц.

Третя особа ОСОБА_4, прибувши на виклик до суду, в ході підготовчого провадження в своїх поясненнях заперечував проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 20.02.2018 витребувано у КП "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" та зобов'язано надати до 12.03.2018 року інвентаризаційну справу №182 щодо об'єкту нерухомості нежитлових будівель та споруд, розташованих у с. Ріжок, Літинського району, по вул - поле (без номеру).

Ухвалою суду від 05.04.2018 задоволено клопотання позивача про поновлення строків звернення до суду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи на розгляд справи не прибули, будучи належним чином повідомлені.

Враховуючи клопотання представника позивача та відповідача, відповідно до положень ст. 194 КАС України, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, судом встановлено наступне.

03 травня 2017 12 сесія 7 скликання Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, розглянувши заяву громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3, керуючись пунктом 30 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняла рішення, яким визнала недійсним і скасувала свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба", СТОВ "Дружба" Літинського району с. Микулинці серії 131-ХІ №012343 частково в майні пайового фонду підприємства визначеною в розмірі 47974 гривень, що становить 2,94 відсотки у пайовому фонді КСП, яке видано на ім'я ОСОБА_4 та надала нове свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба", СТОВ "Дружба" Літинського району с. Микулинці, часткою в майні пайового фонду підприємства визначеною в розмірі 47974 гривень, що становить 2,94 відсотки у пайовому фонді КСП, яке вирішила видати на ім'я ОСОБА_3, оскільки в неї є в наявності договори купівлі-продажу майнового паю на загальну суму 47974 гривень та визнати недійсним і скасувати протокол зборів пайовиків СТОВ (КСП) "Дружба" від 15 березня 2005 року про виділення та передачу майна у приватну власність ОСОБА_4, а також акт прийому-передачі майна виданого на його підставі на загальну суму 46717,19 гривень.

Дане рішення є предметом оскарження, визначаючись щодо якого суд виходить з наступного.

Згідно ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Статтями 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначені загальна та виключна компетенції сільських рад. Сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Так, як вбачається з тексту оскаржуваного рішення сесії сільської ради, остання керувалась положеннями п. 30 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"

В силу п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

З аналізу п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" слідує, що до повноважень сільської ради не віднесено питання щодо визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Одночасно суд зазначає, що положеннями п. 30 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування" не надано право сільській раді на своєму пленарному засіданні на підставі заяви власника майнового паю визнавати недійсним і скасувати протокол зборів пайовиків СТОВ (КСП) "Дружба" про виділення та передачу майна у приватну власність ОСОБА_4, а також визнавати недійсним та скасовувати акт прийому-передачі майна виданого на його підставі за наявності уже оформленого та виданого в установленому порядку свідоцтва про право власності на майновий пай.

Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ-ХІ №012364 видано Микуленецькою сільською радою на ім'я ОСОБА_4 25.05.2009. На підставі даного свідоцтва та за заявою ОСОБА_4 КП "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" проведено інвентаризацію щодо об'єкту нерухомості нежитлових будівель та споруд, розташованих у с. Ріжок, Літинського району, по вул - поле (без номеру).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно ч. 10 ст. 59 вказаного вище Закону, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Офіційне тлумачення положень частини десятої статті 59 зробив Конституційний Суд України, який у своєму Рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 року надано роз'яснення щодо можливості органів місцевого самоврядування змінювати чи скасовувати власні рішення ненормативного характеру.

Так, згідно із пунктом 5 рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Суд не приймає до уваги посилання третьої особи ОСОБА_3І, що позивач не витрачала кошти на придбані паї, тому її права не порушені, оскільки в даному спорі суд не вирішує майнові права, а лише надає оцінку рішенню суб'єкта владних повноважень.

Щодо порушеного права позивача оскаржуваним рішенням, то суд вважає, що вони є слушними з огляду на те, що саме у спорі, який розглядався за правилами цивільного судочинства апеляційний суд Вінницької області вказав, що відповідно до матеріалів цивільної справи є рішення Микулинецької сільської ради від 03.05.2017 за №180, яким спростовується наявність майна у ОСОБА_4 прав на майно. Так, сесія сільської ради визнала недійсним і скасувала свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба", СТОВ "Дружба", виданого на ім'я ОСОБА_4 та видано нове свідоцтво про право власності на майновий пай на ім'я ОСОБА_3. Також визнано недійсним і скасовано протокол зборів пайовиків про виділення та передачу майна у приватну власність ОСОБА_4, та акт прийому-передачі майна.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до матеріалів справи відповідач визнав адміністративний позов. Проте, судом враховано, що в даній адміністративній справі інші учасники, а саме треті особи на стороні відповідача заперечують проти позову.

За наведеного вище, визнання адміністративного позову в такому випадку не приймається. Натомість, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення 12 сесії 7 скликання Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 03.05.2017 за №180.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог статті 139 КАС України. Згідно частини 1 цієї статті Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 12 сесії 7 скликання Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 03.05.2017 за №180.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (вул. Пирогова, 11, смт. Літин, Вінницька область, 23300, ід. номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області (вул. Малиновського, 17, с. Микулинці, Літинський район, Вінницька область, 22353, ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено: (04.06.18 )

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Помічник судді: