Справа № 817/481/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2018 року м. Рівне №817/481/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Максютинський Максим Олегович,

відповідача: представник Форет Майя Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ -Агро"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ют-Агро» (далі - позивач, ТОВ «Ют-Агро») звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ют-Агро» з питань проведення взаєморозрахунків з ТОВ «Альфа Бізнес Лімітед» за березень 2015 року та ТОВ «ФГ «Арунал» за лютий 2015 року від 15.01.2018 № 63.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що у відповідача були відсутні підстави для видання оскаржуваного наказу та проведення перевірки позивача, оскільки ТОВ «Ют-Агро» надало відповідь на письмовий запит відповідача, де долучило усі необхідні підтверджуючі документи, а тому підстави для призначення перевірки були відсутні. Крім того, зазначило, що перевірку було доручено не уповноваженій особі. Позивач вважає прийняте відповідачем рішення, оформлене наказом від 15.01.2018 № 63 протиправним, з огляду на що, на його думку, даний наказ підлягає скасуванню. За сукупністю наведених обставин, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від відповідача 26.03.2018 р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що оскаржуваний наказ видано з дотриманням вимог чинного законодавства. Вказав на те, що позивач не надав інформації та документального підтвердження по взаємовідносинам з контрагентами на письмовий запит відповідача, що відповідно до положень статті 78 Податкового кодексу України є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. З цією метою, з дотриманням положень законодавства, було видано оскаржуваний наказ від 15.01.2015 № 63. Зазначив, що станом на дату розгляду даної справи перевірка на підставі оскаржуваного наказу вже проведена. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю з огляду на наступне.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема у разі, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи або виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач направив на адресу позивача запит від 13.11.2017 № 6770/10/17-00-14-03-07 про надання інформації та її документального підтвердження правильності декларування податкового кредиту за березень 2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «Альфа Бізнес Лімітед», і податкового кредиту за лютий 2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «ФГ «Арунал» та просив надати копії документів та пояснення, що безпосередньо стосується господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «Альфа Бізнес Лімітед» у березні 2015 року, з ТОВ «ФГ «Арунал» у лютому 2015 року.

Підставою для направлення даного запиту стало отримання відповідачем податкової інформації щодо ТОВ «Альфа Бізнес Лімітед» та ТОВ «ФГ «Арунал», а саме: на адресу відповідача надійшов вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2017 у справі № 335/13457/16-к згідно якого ОСОБА_4, визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України. Зі змісту даного вироку вбачається, що ОСОБА_4, як власник, використовував ТОВ «Альфа Бізнес Лімітед» та ТОВ «ФГ «Арунал» для забезпечення прикриття незаконної діяльності по формуванню безпідставного податкового кредиту. Крім того, від комісії по розгляду матеріалів згідно наказу ДФС України № 110 від 05.09.2014 до відповідача надійшли інформаційні довідки про виявлення недостовірних даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

У відповідь на запит відповідача ТОВ «Ют-Агро» надіслало лист від 05.12.2017 № 08/05/12, де позивач надав для відповідача пояснення та підтверджуючі документи.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з підпунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, підставою для проведення документальної позапланової перевірки є, зокрема, якщо:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З системного аналізу зазначених вище норм права суд дійшов висновку, що факт надання платником податків відповіді на письмовий запит податкового органу не свідчить про відсутність права у останнього після отримання такої відповіді здійснювати перевірку. Адже, якщо надана відповідь є неповною та не містить або містить неповний перелік документів на підтвердження викладеної у ній інформації, то, згідно з підпунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, податковий орган має право здійснити перевірку такого платника податків.

Враховуючи те, що позивач у відповіді від 05.12.2017 № 08/05/12 на письмовий запит контролюючого органу не надав повну інформацію та документального підтвердження стосовно взаємовідносин з ТОВ «Альфа Бізнес Лімітед» та з ТОВ «ФГ «Арунал», а також наявність податкової інформації про сумнівність господарських операцій позивача з даними контрагентами, суд дійшов висновку, що Головного управління ДФС у Рівненській області були наявні підстави для призначення позапланової перевірки ТОВ «Ют-Агро».

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

15.01.2018 начальник Головного управління ДФС у Рівненській області видав оскаржуваний наказ № 63 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ют агро» () з питань проведення взаєморозрахунків по взаємовідносинам з ТОВ «Альфа Бізнес Лімітед» за березень 2015 року, з ТОВ «ФГ «Арунал» за лютий 2015 року, на підставі ст. 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 78.4 ст. 78, ст. 82, ст. 86 Податкового кодексу України.

Наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2014 № 22 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі - Методичні рекомендації № 22).

Підпунктом 1.2.1.3 пункту 1.2.1 Методичних рекомендацій № 22 встановлено, що рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки приймається керівником органу державної фіскальної служби відповідно до пункту 77.4 статті 77, пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 та пункту 80.2 статті 80 розділу ІІ Кодексу із зазначенням найменування органу державної фіскальної служби, який прийняв рішення та дати рішення, найменування та реквізитів суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мети, виду перевірки, періоду діяльності, який буде перевірятися, підстав для проведення перевірки, дати початку та тривалості перевірки тощо, яке з урахуванням вимог Кодексу оформлюється наказом, який підписується керівником або його заступником та скріплюється печаткою територіальних органів державної фіскальної служби в областях, м. Києві, регіонального підрозділу Центрального офісу - для проведення документальних планових та позапланових або фактичних перевірок платників податків із залученням працівників органів державної фіскальної служби відповідного регіону.

При цьому до проведення документальних планових та позапланових або фактичних перевірок платників податків, що проводяться за рішенням керівника органу державної фіскальної служби, на обліку в якому перебувають такі платники податків, працівники органів державної фіскальної служби цього регіону можуть залучатися за письмовим дозволом (погодженням) керівника територіального органу державної фіскальної служби в областях, м. Києві.

Дослідивши наказ від 15.01.2018 № 63, копія якого наявна в матеріалах справи, суд встановив, що він відповідає вимогам щодо до оформлення рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, встановленим Методичними рекомендаціями № 22.

Пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до пункту 81.2 статті 82 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Суд встановив, що на виконання наказу від 15.01.2018 № 63, на підставі направлення на перевірку від 15.01.2018 № 71/17-00-14-03, посадова особа відповідача вийшла на адресу ТОВ «Ют-Агро» для проведення позапланової виїзної документальної перевірки та позивач допустив її до проведення перевірки, за наслідком якої був складений відповідний акт і прийняті податкові повідомлення-рішення.

Твердження позивача щодо протиправності наказу від 15.01.2018 № 63 у зв'язку із дорученням перевірки особі у якої було відсутнє службове посвідчення відхиляється судом з огляду на наступне.

Так, відповідно до підпункту 1.2.1.3 пункту 1.2.1 Методичних рекомендацій № 22 рішення про проведення документальної позапланової перевірки приймається керівником органу державної фіскальної служби із залученням працівників органів державної фіскальної служби відповідного регіону. Спірним наказом було уповноважено на перевірку працівника ГУ ДФС у Рівненській області. Вказана обставина не заперечувалася представником позивача у судовому засіданні.

Таким чином, прийняття наказу пов'язане із приналежністю посадової особи до органу державної фіскальної служби. Вказана обставина була дотримана відповідачем.

Не пред'явлення службового посвідчення відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.

Оскільки позивач не скористався своїм правом щодо недопущення посадової особи контролюючого органу, у якої відсутнє службове посвідчення, до проведення документальної виїзної перевірки та допустив її до проведення перевірки, то твердження позивача щодо протиправності наказу від 15.01.2018 № 63 є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача безпідставні, не обґрунтовані та не підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат згідно ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу № 63 від 15.01.2018 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.