Справа № 522/7320/18
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7320/18
Провадження № 2-а/522/1081/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції ОСОБА_2 Віталієвни, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції ОСОБА_2 Віталієвни, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, згідно якої просив скасувати постанову від 16 квітня 2018 року Серії ЕАА № 363793 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену Інспектором 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції ОСОБА_2, провадження закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 квітня 2018 року о 14 годині 00 хвилин, він керуючи автомобілем НОМЕР_1, їхав у м. Одеса по вул. Буніна в напрямку вул. Преображенська. Спереду рухався легковий автомобіль, який при здійсненні правого повороту на перехресті з вул. Преображенська зупинився, пропускаючи пішоходів, які перетинали вказану вулицю на зелене світло світлофору. У звязку з тим, що вказаний автомобіль перешкоджав йому рух вперед та здійснення лівого повороту на перехресті, позивач прийняв ліворуч, обїхавши вказаний автомобіль та здійснив лівий поворот на вул. Преображенську. Позивач зазначив, що в подальшому, на вул. Тираспольській його зупинив автомобільний поліцейський патруль. Поліцейський чоловічої статі обявив, що він порушив правила дорожнього руху, при здійсненні повороту на перехресті вулиць Буніна та Преображенської, вилучив у нього документи на автомобіль та посвідчення водія для оформлення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скрився в службовому автомобілі. Через деякий час до позивача підійшла капрал поліції ОСОБА_2, яка вручила йому стрічку електронної роздруківки постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП, звинувативши позивача в скоєнні адміністративного правопорушення з тих підстав, що він «керуючи транспортним засобом здійснив поворот ліворуч при цьому допустив перетин подвійної суцільної лінії д.р.1.1., чим порушив п. 8.5.1. ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Позивач вважає, вказану постанову такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, у звязку з чим постанова є протиправною необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв'язку із чим був змушений звернутися до суду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи сповіщався належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.04.2018 року за адресою м. Одеса вул. Буніна, 41 позивача зупинили працівники поліції і Інспектор 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 висунула йому звинувачення у тому, що він здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги п. 8.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач, керуючись ст.ст. 33, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосувала до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. на підставі ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожня розмітка 1.1 «вузька суцільна лінія» - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах: позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, на віднесених за умовами руху до автомагістралей. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для обїзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний обїзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км. год.

Згідно з п.п. 8.5. Правил дорожнього руху визначено, що: «Дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює». Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється (п. 34 ПДР).

Відповідно до п. 8.5.1, п. 1 розділу 34 ПДР, горизонтальна дорожня розмітка встановлює режим та порядок руху. Наноситься на проїзну частину краскою або іншими матеріалами. Лінія горизонтальної розмітки має білий колір.

Пункт 8.5.-1 ПДР встановлює, що дорожня розмітка застосовується у відповідності до ПДР та повинна відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу так і темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху.

З наданих позивачем фотокарток місця події не вбачається на проїзній частині дороги видимої горизонтальної білої неприривної смуги (дорожньої розмітки 1.1.).

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до положень ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, при цьому, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Між тим, суд вбачає, що з боку відповідача не надано до суду достовірних доказів, щоб підтверджували обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач дійсно здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція ( Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23 - рп / 2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1 ).

В рекомендації № R (9 1)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови поліцейського, належних та допустимих доказів щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності не містять.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2018 року Серії ЕАА № 363793 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255,00 грн. підлягає задоволенню.

Суд виходячи з положень п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 у частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 16 квітня 2018 року серії ЕАА № 363793, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Керуючись ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст. 9, 23, 30, 33, ст. 122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову від 16 квітня 2018 року Серії ЕАА № 363793 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену Інспектором 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції ОСОБА_2.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 363793від 16 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 29.05.2018 року.

Суддя: А.Ю. Бойчук