Справа № 206/1279/18
Суддя: Маштак К. С.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/1279/18
Провадження № 2-а/206/25/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, Департамента патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій працівника поліції протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з даним позовом з огляду на наступні обставини. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 315017 від 06.03.2018 щодо вчинення ОСОБА_1адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, 06.03.2018 у м. Дніпро, по вул. Червоногірській, 14, позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений "жовтий" сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Однак, позивач вважає, що обставини правопорушення, викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки позивач не здійснював адміністративного правопорушення. Заперечуючи обставини, викладені у оскаржуваній постанові, позивач зазначив, що за вказаних у постанові обставин, а саме місці та часу він дійсно перетнув пішохідний перехід, проте на "зелене" світло світлофора. Окрім того, відповідачем не було складено протокол відповідно до ст. 254 КУпАП. Не були роз'яснені права відповідно до ст. 268 КУпАП, також, у оскаржуваній постанові у прізвищі позивача наявна помилка, де замість "Сірий" вказано "Сєрий". В зв'язку із чим, позивач просив скасувати постанову, якою відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач підтримав викладені в позові обставини та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не вявились, до канцелярії суду надано відзив на позов, в якому зазначено про відсутність підстав для задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, в тому числі, оптичний диск на якому було зафіксовано обставини 06.03.2018, вислухавши позивача, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, що відповідає п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що 06.03.2018 відносно ОСОБА_3 була складена постанова серії ЕАА № 315017 про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку із тим, що водій, тобто позивач, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений "жовтий" сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше. Згідно з ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно п. 8.7.3 ґ ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 Правил дорожнього руху "жовтий" сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

В свою чергу Правилами дорожнього руху України, передбачено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні (п. 8.7. Правил).

Відповідно до п. 8.7.3 д ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 Правил дорожнього руху "жовтий миготливий" сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу.

Суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не доведено, оскільки відеозапис правопорушення, який надано до суду відповідачем, відображає перетин позивачем пішохідного переходу на жовтий миготливий сигнал, який дозволяє рух і лише інформує про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу. Отже, автомобіль під керуванням позивача почав свій рух та здійснив перетин пішохідного переходу на сигнал світлофору, який не забороняв рух.

За таких обставин, відповідачем не доведено, що у діях позивача 06.03.2018 був наявний склад адміністративного правопорушення.

Окрім того, як вбачається із оскаржуваної постанови та копії паспорту позивача, постанова була складена відносно «ОСОБА_3О.» в той час як прізвище позивача у даній справі, відповідно до паспортних даних, «Сірий».

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2 до інспектора 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20а), Департамента патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20а) про визнання дій працівника поліції протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 315017 від 06.03.2018 щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом. Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, що відповідає п. 15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України.

Повне судове рішення суду складено 25.05.2018

Суддя К.С. Маштак