Справа № 800/413/17
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 800/413/17 (П/9901/291/18)

Провадження № 11-348заі18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого Князєва В. С.,

доповідача Прокопенка О. Б.,

суддівБакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

за участю секретаря судового засідання Бондар О. А.,

учасників справи:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ЛисюкаМ.О.,

розглянула у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року (головуючий Юрченко В. П., судді Васильєва І. А., Пасічник С. С., Хохуляк В. В., Ханова Р. Ф.)у справі за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

12жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом до ВККС, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Комісії від 29 вересня 2017 року № 419/дс-17 (далі - спірне рішення), яким позивачу відмовлено в допуску до участі вдоборі кандидатів на посаду місцевого суду;

- зобов'язати Комісію повторно розглянути питання про допуск позивача до участі вдоборі кандидатів на посаду судді місцевого суду;

- зобов'язати Комісію внести зміни допункту 25 Умов подання документів на допуск до добору і відбіркового іспиту кандидатів на посаду судді місцевого суду, затверджених рішенням Комісії від 3 квітня 2017 року № 28/зп-17 (далі - Умови подання документів), виключивши з тексту слова «на час звернення до Комісії».

Обґрунтовуючи позовнівимоги, ОСОБА_2 зазначив, що прийнявши спірне рішення, Комісія, посилаючись на Умови подання документівяк на правову підставу прийняттяцього рішення, здійснює в процесі застосування положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1402-VIII) підміну правових понять, тобто замість стажу професійної діяльності у сфері права на момент призначення на посаду судді, враховує такий стаж на момент допуску до участі в доборі. Позивач вважає, що на порушення нормЗакону № 1402-VIII мотивувальна частина спірного рішення не містить обґрунтованих підстав для відмови йому в допуску до участі в доборі кандидатів на посаду судді місцевого суду.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 грудня 2017 року відкрив провадження у справі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 1 розділу VІІ «Перехідніположення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) позовні заяви та апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої або апеляційної інстанції та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 15 січня 2018 року прийняв до провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ВККС про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 21 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовив.

За правовим висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Комісія не допустила порушень норм права, відмовивши позивачу в допуску до участі в доборі на посаду судді місцевого суду з підстав установлення невідповідності його кандидатури вимогам статті 69 Закону № 1402-VIII, зокрема, відсутності необхідного стажу професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття ним вищої юридичної освіти.

Щодо вимог позивача про зобов'язання Комісії внести зміни до пункту 25 Умов подання документів, виключивши з тексту слова «на час звернення до Комісії», суд дійшов висновку, що такі приписи ухвалені відповідно до положення частини п'ятої статті 71 Закону № 1402-VIII.

Не погодившись із рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, у березні 2018 року ОСОБА_2 подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про задоволення його позовних вимог.

Позивач вважає, що суд неповно розглянув його позовні вимоги та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначає, що суд неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для вирішення спору.

ОСОБА_2 вважає, що суд не розглянув його позовні вимоги щодо невідповідності Конституції України положення частини п'ятої статті 71 Закону № 1402-VIII. На думкупозивача, положення цієї норми щодо відповідності кандидата на посаду судді вимогам цього Закону на день подання заяви про участь у доборі суперечать положенню частини третьої статті 127 Конституції України про те, що стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п'ять років має мати особа саме на день призначення на посаду судді.

Позивач вважає, що оскільки Конституція України має вищу силу, аніж закони України та підзаконні акти, то, не взявши до уваги положень Основного Закону, суд неправильно застосував норми матеріального права.

ОСОБА_2 також зазначає, що на порушення норм процесуального права, суд не урахував висновківВерховного Суду України, викладених у постанові від 24 травня 2016 року (справа № 800/344/15), ухваленій у справі за аналогічних обставин, та мотивів окремої думки члена Вищої ради правосуддя Мірошниченка А. М. щодо відмови у внесенні подання Президенту України про призначення особи (позивача у справі № 800/344/15) на посаду судді Господарського суду Луганської області вперше. За таких обставин позивач вважає, що суд неповно з'ясував усі обставини справи, які мають значення для вирішення спору.

У відзиві на апеляційну скаргу Комісія просить залишити її без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року - без змін. Наводить доводи про те, що ВККС не допустила порушень норм права, ухваливши рішення про недопуск ОСОБА_2 до участі вдоборі на посаду судді місцевого суду з підстави відсутності в нього необхідного стажу професійної діяльності за спеціальністю після здобуття ним вищої юридичної освіти саме на час звернення до Комісії з відповідною заявою.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 5 квітня 2018 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішенняКасаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року, а ухвалою від 26 квітня 2018 року призначила до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, аргументи відзиву представника ВККС та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, Велика Палата Верховного Суду переглянула оскаржуване судове рішення й не виявила порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати.

Суд першої інстанції встановив таке.

Комісія рішенням від 3 квітня 2017 року № 28/зп-17 оголосила добір кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад місцевого суду та затвердила Умови подання документів.

12 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Комісії із заявою про допуск його до участі в доборі на посаду судді місцевого суду як особа, яка не має стажу роботи на посаді помічника судді більше трьох років, та надав усі необхідні документи, визначені Законом № 1402-VIII, у тому числі копію диплома Національної академії внутрішніх справ четвертого рівня акредитації від 5 березня 2015 року про отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство».

Оскаржуваним рішенням Комісії позивачу відмовлено в допуску до участі в доборі кандидатів на посаду судді місцевого суду з підстав відсутності в нього на час звернення до Комісії стажу професійної діяльності у сфері права, який обчислюється з моменту отримання диплома про вищу юридичну освіту, тобто з 5 березня 2015 року. Комісія дійшла висновку, що на момент звернення ОСОБА_2 до Комісії з відповідною заявою його стаж у сфері права становив два роки два місяці сім днів, що не відповідає вимогам частини першої статті 69 Закону № 1402-VIII.

Частиною другою статті 2 КАС визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб'єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимоги щодо кандидатури на посаду судді встановленіКонституцієюУкраїни таЗаконом №1402-VIII.

Частиною третьою статті 127 Конституції Українита частиною першою статті 69 Закону № 1402-VIII встановлено, що на посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п'яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п'ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою.

Згідно зі статтею 70 Закону № 1402-VIII добір та призначення на посаду судді здійснюється в порядку, визначеному цим Законом, та включає, серед іншого такі стадії: рішення ВККС про оголошення добору кандидатів на посаду судді з урахуванням прогнозованої кількості вакантних посад суддів; подання особами, які виявили намір стати суддею, до ВККС відповідної заяви та документів, визначених статтею 71 цього Закону; здійснення ВККС перевірки відповідності осіб, які звернулися із заявою для участі в доборі, установленим цим Закономвимогам до кандидата на посаду судді на основі поданих документів.

Частиною п'ятою статті 71 Закону № 1402-VIIIвстановлено, що до добору кандидатів на посаду судді допускаються особи, які подали всі необхідні документи, визначені частиною першою цієї статті, та відповідають установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді на день подання заяви про участь у доборі.

Відповідно до частини шостої статті 71 Закону № 1402-VIIIособи, які не подали всіх необхідних документів та/або подали документи, що не відповідають вимогам, до добору не допускаються. У разі недопуску особи до добору кандидатів на посаду судді ВККС ухвалює вмотивоване рішення.

Отже, Закон № 1402-VIII чітко встановлює, що відсутність у кандидата на посаду судді п'ятирічного стажу професійної діяльності на день подання заяви про участь у доборі є підставою для відмови в допуску особи до участі вдоборі на посаду судді місцевого суду.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про те, що оскаржуване рішення відповідає вимогам Закону № 1402-VIII, тому підстав для його скасування немає.

Так само й немає підстав для задоволення вимог позивача про зобов'язання Комісії внести зміни до пункту 25 Умов подання документів, виключивши з тексту слова «на час звернення до Комісії», оскільки такі приписи ухвалено відповідно до положень частини п'ятої статті 71 Закону № 1402-VIII.

Щодо твердження ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не розглянув його позовних вимог щодо невідповідності Конституції України положень частини п'ятої статті 71 Закону № 1402-VIII, Велика Палата Верховного Суду дійшла такого висновку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині другій статті 19 КАС.

Пунктом 1 частини другої статті 19 КАС передбачено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

З наведеного випливає, що КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не належить до підсудності інших судів.

Відповідно до частини першої статті 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність нормам Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Статтею 150 Конституції України визначено повноваження Конституційного Суду України, до яких, зокрема, належить вирішення питань про відповідність нормам Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України.

Згідно із частиною першою статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

За нормами пункту 1 частини першої статті 7 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» до повноважень Конституційного Суду України належить, зокрема, вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів України та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо невідповідності частини п'ятої статті 71 Закону № 1402-VIII Конституції України не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 317 КАС порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на наведене Велика Палата Верховного Суду вважає, що зазначені позивачем в апеляційній скарзі порушення норм процесуального права не можуть бути підставою для скасування рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року.

Не заслуговують на увагу доводиОСОБА_2 про те, що суд безпідставно не урахував висновківВерховного Суду України, викладених у постанові від 24 травня 2016 року (справа № 800/344/15), та мотивівокремої думки члена Вищої ради правосуддя Мірошниченка А. М., оскільки вони ухвалені за інших обставин та іншого правового регулювання.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315, частиною першою статті 316 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, ВеликаПалата Верховного Суду дійшла висновку, що суд прийняв правильне та законне рішення, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, тому немає підстав для скасування рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року.

Керуючись статтями 250, 266, 292, 310, 315, 316, 321, 322 КАС, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 травня 2018 року.

Головуючий В. С. Князєв Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко Судді: С. В. Бакуліна Н. П. Лященко В. В. Британчук Л. І. Рогач Д. А. Гудима І. В. Саприкіна В. І. Данішевська О. М. Ситнік О. С. Золотніков О. С. Ткачук О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич Л. М. Лобойко О. Г. Яновська