Справа № 812/1145/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1145/18

Головуючий суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення від 03.04.2018 № 1465, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Лисичанську), з такими вимогами:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 03 квітня 2018 року № 1465 «Про відмову в призначенні пенсії згідно ст. 114 ч. 2 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Неруці Геннадію Радіоновичу»;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу пільгову пенсію за Списком № 1, з врахуванням до його загального стажу періоду проходження служби в лавах Радянської Армії з 30.05.1986 по 13.06.1988; періоду навчання в Краснолучському гірничому технікумі з 01.09.1985 по 28.05.1986 та з 01.09.1988 по 01.07.1990; з врахуванням до загального і пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 16.05.1989 по 06.07.1989 - проходження виробничої практики підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 08.01.1990 по 03.05.1990 - проходження виробничої практики підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 13.08.1990 по 10.12.1996 - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит», яка у подальшому перейменована у шахтоуправління «Запорізьке» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 23.12.1996 по 31.01.1997 - підземний гірничий робітник 2 розряду з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні «Запорізьке» виробничого об'єднання «Донбасантрацит».

В обґрунтування вимог зазначено, що 26.02.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки має відповідний вік та стаж роботи для призначення зазначеної пенсії. Рішенням від 03.04.2015 № 1465 «Про відмову в призначенні пенсії згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» позивачу відмовлено у призначенні пенсії. У рішенні відповідач зазначив, що у позивача загальний стаж складає 17 років 07 місяць 18 днів, у тому числі на пільгових умовах за Списком № 1 - 4 роки 10 місяців 27 днів, що для призначення пенсії на пільгових умовах недостатньо. З таким рішенням позивач не згоден, оскільки вважає, що його загальний стаж роботи складає 26 років 01 місяць 21 день, у тому числі на пільгових умовах за Списком № 1, розділ І, підрозділ І - «10101000 - підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалин» - 12 років 08 місяців 05 днів. З посиланням на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач вважає, що відповідач внаслідок порушень зазначених вимог Закону позбавив його права на пенсію, що стало підставою для подання даної позовної заяви.

Ухвалою суду від 23 квітня 2018 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 38).

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 04 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 1-2).

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, про що подав відзив на позов (арк. спр. 62-63), в якому зазначив, що відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пільгової пенсій позивачу, оскільки наданими разом із заявою документами підтверджений тільки загальний стаж у розмірі 17 років 07 місяць 18 днів, пільговий стаж - 4 роки 10 місяців 27 днів. Відомості про період роботи позивача за Списком № 1, відображені у трудовій книжці позивача до 23.10.1998, тобто до дати заповнення дубліката трудової книжки, відповідачем не враховані внаслідок того, що в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зазначено, що при наявності дубліката трудової книжки - всі періоди роботи до дати заповнення підлягають перевірці по первинним документам. Відповідно, такі записи у дублікаті трудової книжки підлягають перевірці. У зв'язку з тим, що місто Красний Луч Луганської області - місцезнаходження шахти «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, органи Пенсійного фонду тимчасово не виконують свої повноваження і не мають доступу до архівних сховищ, тому отримати будь-які документи з метою перевірки записів у трудовій книжці не можливо. Витребувати необхідні документи та перевірити факт роботи позивача можливо буде лише після повернення зазначеної території під контроль органів державної влади України. Довідки ДП «Донбасантрацит» від 12.12.2014 № 1-1/976, 977, 978, 979, 981 за період роботи позивача з 16.05.1989 підземним гірником, з 08.01.1990 по 30.05.1990 та з 13.08.1990 по 10.12.1996 гірничим майстром, та з 23.12.1996 по 31.01.1997 гірничим робітником, надані 26.02.2018 до заяви про призначення пенсії, відповідачем не враховані, оскільки за даними реєстру страхувальників Пенсійного фонду України шахта «Штерівська» та шахтоуправління «Запорізьке» розташовані на території, яка не контролюється органами державної влади України. Витребувати будь-які документи, які б мали юридичну силу, на даний час не можливо.

Від учасників справи будь-яких заяв та клопотань не надходило.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, та оцінивши їх відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, звернувся 26.02.2018 до УПФУ в м. Лисичанську із заявою про призначення пенсії, додавши до неї дублікат трудової книжки; копію довідки від 23.03.2015 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України; копію військового квитка від 22.05.1986 НОМЕР_3; довідки від 12.12.2014 № 1-1-976, 977, 978, 979 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ДП «Донбасантрацит» по шахті «Штеровська»; довідки від 12.12.2014 № 971, 981 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ДП «Донбасантрацит» по шахтоуправлінню «Запоріжське». Копії зазначених документів наявні в матеріалах справи (арк. спр. 44-56, 82).

За результатами розгляду зазначених документів УПФУ в м. Лисичанську прийнято рішення від 03 квітня 2018 року № 1465 «Про відмову в призначенні пенсії згідно статті 114 частини другої пункту 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Неруці Геннадію Радіоновичу» (арк. спр. 15-17).

Дослідженням цього рішення встановлено, що відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 17-07-18, у тому числі 4-10-27 на пільгових умовах за Списком № 1 - «шахтарі». Разом з тим, з рішення не можливо встановити, який конкретно стаж роботи позивача, записи про який наявні у дублікаті його трудової книжки, зараховані відповідачем до вищевказаного загального стажу позивача та стажу на пільгових умовах.

З посиланням на положення Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зазначено, що датою заповнення дубліката трудової книжки є 23.10.1998, а періоди роботи за Списком № 1 розпочинаються з 16.05.1989 по 06.07.1989, з 08.01.1990 по 03.05.1990, з 13.08.1990 по 10.12.1996, з 23.12.1996 по 31.01.1997. Відповідно всі ці записи підлягають перевірці за первинними документами.

У свою чергу, період проходження виробничої практики на шахті «Штеровська» з 16.05.1989 по 06.07.1989 в якості підземного гірничого робітника не підтверджено випискою з наказу на направлення для проходження виробничої практики. Період проходження виробничої практики на шахті «Штеровська» з 08.01.1990 по 03.05.1990 в якості підземного гірничого майстра не підтверджено довідкою про кількість днів спусків-виїздів в шахту та випискою з наказу на направлення для проходження виробничої практики.

У зв'язку з тим, що місто Красний Луч Луганської області (територіальне місце розташування шахти «Штеровська» та шахтоуправління «Запоріжське») віднесено до переліку населених пунктів, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, органи Пенсійного фонду України тимчасово не виконують свої повноваження і не мають доступу до архівних сховищ, тому - отримати будь-які документи не надається можливим. Витребування необхідних документів та перевірка факту роботи позивача в шкідливих умовах буде можливим після повернення зазначеної території під контроль органів державної влади України. З огляду на вище зазначене, довідки, видані ДП «Донбасантрацит» по шахті «Штеровська» та шахтоуправлінню «Запоріжське» не можуть бути враховані для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки шахта «Штеровська» та шахтоуправління «Запоріжське» за даними Відомостей з реєстру страхувальників Пенсійного фонду України розташовані на території, яка не контролюється органами державної влади України. Витребувати будь-які документи, які мають юридичну силу, на даний час, не можливо.

Будь-яких інших підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу у рішенні відповідача не зазначено.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як слідує з вищеописаних матеріалів справи, позивач на час звернення до відповідача досяг 50 років.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності) (пункт 23 Порядку № 637).

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція), у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Дослідженням дубліката трудової книжки позивача встановлено, що у ній відсутні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, відповідно, суд погоджується з твердженнями відповідача, що у такому випадку підтвердження спеціального трудового стажу здійснюється уточнюючими довідками підприємства, установи, організації.

Разом з тим, як вже вище зазначено, судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 20 Порядку № 637 разом із заявою про призначення пенсії додано довідки ДП «Донбасантрацит» від 12.12.2014 № № 1-1/975, 1-1/976, 1-1/977, 1-1/978, 1-1/979, 1-1/981 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (арк. спр. 44-49).

Оглядом копій цих довідок встановлено їх відповідність додатку № 5 Порядку № 637 та пункту 23 цього Порядку.

Таким чином, судом встановлено, що довідки, видані ДП «Донбасантрацит», у розумінні Порядку № 637, є належними та допустимими доказами, які підтверджують наявний трудовий стаж позивача.

З цих підстав суд вважає, що відповідачем безпідставно не враховані довідки ДП «Донбасантрацит» від 12.12.2014 № № 1-1/975, 1-1/976, 1-1/977, 1-1/978, 1-1/979, 1-1/981, які підтверджують період проходження позивачем виробничої практики на шахті «Штеровська» у період з 16.05.1989 по 06.07.1989 та з 08.01.1990 по 03.05.1990, а також період роботи на шахті «Штеровська» з 13.08.1990 по 10.12.1996 та шахтоуправлінні «Запоріжське» з 23.12.1996 по 31.01.1997.

Як слідує з оскаржуваного рішення, відповідачем зазначені довідки до уваги не прийняті внаслідок того, що їх видано підприємством місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія України.

Такі твердження відповідача суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.05.2018 № місцезнаходженням ДП «Донбасантрацит» є: Луганська область, місто Хрустальний (місто Красний Луч), вулиця Косіора, будинок 10. Тобто, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт місцезнаходження підприємства у населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом з тим, відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З вищевикладеного слідує, що законодавцем встановлено заборону на використання тільки тих документів, що видані органами, розташованими на тимчасово окупованій території України, якщо ці органи створені у порядку не передбаченому законодавством України.

У відповідача відсутні будь-які відомості, що ДП «Донбасантрацит» є органом, який створений у порядку не передбаченому Законом.

Натомість, за даними вищезазначеного витягу з ЄДР, станом на 30.05.2018 ДП «Донбасантрацит» не ліквідоване, засновником підприємства є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, тобто таке підприємство належить до державної сфери управління.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком зобов'язаний був враховувати інформацію, зазначену у довідках ДП «Донбасантрацит» від 12.12.2014 № № 1-1/975, 1-1/976, 1-1/977, 1-1/978, 1-1/979, 1-1/981, якими підтверджено періоди проходження позивачем виробничої практики на шахті «Штеровська» у період з 16.05.1989 по 06.07.1989 та з 08.01.1990 по 03.05.1990, а також період роботи на шахті «Штеровська» з 13.08.1990 по 10.12.1996 та шахтоуправлінні «Запоріжське» з 23.12.1996 по 31.01.1997. Відповідно, відмова у врахуванні такої інформації є безпідставно та суперечить вимогам чинного законодавства.

Однак, з вищевикладених міркувань суд під час розгляду даної справи не враховує архівну довідку від 15.11.2017 № 127, видану Державною освітньою установою середньої професійної освіти Луганської Народної Республіки «Краснолуцький горно-промисловий коледж», оскільки така довідка видана установою, що створена у порядку не передбаченому чинним законодавством України.

Що стосується зазначеної у рішенні відповідача такої підстави для не зарахування до стажу роботи позивача періоду проходження виробничої практики на шахті «Штеровська» з 16.05.1989 по 06.07.1989 підземним гірничим робітником та з 08.01.1990 по 03.05.1990 підземним гірничим майстром, як не підтвердження випискою з наказу на направлення для проходження виробничої практики, суд вважає її необґрунтованою, оскільки за правилами, визначеними пунктів 2.16, 2.17, 2.18 Інструкції навчальними закладами, підприємствами, де надалі вони будуть працювати, до трудової книжки учнів вносить запис про проходження виробничої практики на підставі відповідної довідки, виданої підприємством, на якому проходила виробнича практика, із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади та часу роботи, яка зберігається в особовій справі, як документ суворої звітності.

Дослідженням дубліката трудової книжки позивача встановлено, що відповідні записи внесені безпосередньо підприємством, на якому позивач проходив виробничу практику. Такі записи у повній мірі відповідають вимогам, визначеним розділом «Відомості про роботу» Інструкції.

Більш того, відповідні записи підтверджені також й довідками ДП «Донбасантрацит» від 12.12.2014 № № 1-1/976, 1-1/978 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній. Особливий характер роботи під час виробничої практики з 08.01.1990 по 03.05.1990 підтверджений архівною довідкою ДП «Донбасантрацит» від 12.12.2014 № 1-1/977.

На спростування тверджень відповідача щодо не підтвердження проходження виробничої практики на шахті «Штеровська» з 08.01.1990 по 03.05.1990 довідкою про кількість днів спусків-виїздів в шахту позивачем до матеріалів справи надано архівну довідку ДП «Донбасантрацит» б/н та б/д, яка уточнює особливий характер роботи чи праці, необхідні для призначення пільгової пенсії (арк. спр. 50).

Разом з тим, дослідженням документів, поданих позивачем для призначення пенсії разом із заявою про призначення пенсії, встановлено, що позивачем така архівна довідка до відповідача не подавалась, відповідно, відповідачем оцінка цьому доказу при прийнятті оскаржуваного рішення не надавалась.

Слід зазначити, що уповноваженими особами для призначення пенсії є органи Пенсійного фонду України, до компетенції яких і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не уповноважений втручатися до дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень та досліджувати нові документи, які не подавалися пенсійному органу, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб'єкта владних повноважень, відповідність його рішень критеріям правомірності, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Таким чином оцінку вищевказаному доказу, додатково наданому позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовано вимоги, та яку не враховано відповідачем при прийнятті рішення щодо призначення пенсії за віком позивачу, має бути надано відповідачем при вирішенні питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1

Твердження відповідача, що відповідно до вимог Інструкції всі записи, внесені до дати оформлення дубліката трудової книжки, підлягають перевірці за первинними документами, відповідно, підлягає перевірці й достовірність всіх документів, уточнюючих пільговий характер роботи позивача за цей період, суд вважає безпідставними.

Так, згідно з пунктом 5.2 Інструкції дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження» і «Відомості про заохочення» при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Пунктом 5.3 Інструкції визначено, що якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ «Відомості про роботу» у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.

Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Системним аналізом вищевикладених положень Інструкції встановлено, що перевірку наявності первинних документів для внесення записів про роботу у період до дати оформлення дубліката трудової книжки та належність оформлення таких документів здійснює підприємство за останнім місцем роботи працівника, яке оформлює дублікат трудової книжки. Наявність чи відсутність належно оформлених документів впливає на повноту записів про стаж роботи по окремих періодах роботи. Інструкція не містять будь-яких положень щодо здійснення такої перевірки іншими особами, відмінними від підприємства, яке оформлює дублікат трудової книжки.

Дослідженням нотаріально засвідченої копії дубліката трудової книжки позивача встановлено, що у ній всі записи про роботу у період до дати оформлення дубліката трудової книжки - 23.10.1998, здійснені у відповідності із вимогами Інструкції, зокрема, із зазначенням найменування, дати і номеру документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті трудової книжки.

Крім того, слід зазначити, що дублікат трудової книжки позивача оформлений тим самим підприємством, на якому позивач працював до дати оформлення дубліката, на підставі первинної документації оформленої цим підприємством.

З огляду на вищевикладене, твердження відповідача, що до дати оформлення дубліката трудової книжки підлягає перевірці органами Пенсійного фонду України достовірність всіх документів, уточнюючих пільговий характер роботи позивача є безпідставними.

Що стосується тверджень позивача про не зарахування відповідачем до стажу роботи періоду його навчання на денному відділенні у Краснолуцькому гірничому технікумі у період з 1985 по 1990 рік, що підтверджено копією диплома від 22.06.1990 НОМЕР_4 (арк. спр. 53), а також проходження служби в Радянській армії з 28.05.1986 по 13.06.1988, що підтверджено копією військового квитка від 22.05.1986 НОМЕР_3 (арк. спр. 51), суд зазначає, що оскаржуване рішення взагалі не містить відомостей про зарахування чи не зарахування відповідачем цього періоду до стажу роботи позивача. З чого, суд дійшов висновку, що відповідачем питання щодо зарахування періоду навчання та служби в армії до стажу роботи позивача відповідачем взагалі не вирішувалося. Відповідно, судом встановлено, що УПФУ в м. Лисичанську не повно розглянуто заяву позивача про призначення йому пенсії за віком, без врахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення.

Зважаючи на те, що відповідач не повно розглянув заяву позивача, безпідставно не врахував наявні у дублікаті трудової книжки позивача записи про період роботи до дати оформлення дубліката, а також довідки ДП «Донбасантрацит» від 12.12.2014 № № 1-1/975, 1-1/976, 1-1/977, 1-1/978, 1-1/979, 1-1/981, якими підтверджено періоди проходження позивачем виробничої практики на шахті «Штеровська» у період з 16.05.1989 по 06.07.1989 та з 08.01.1990 по 03.05.1990, а також період роботи на шахті «Штеровська» з 13.08.1990 по 10.12.1996 та шахтоуправлінні «Запоріжське» з 23.12.1996 по 31.01.1997, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 03.04.2018 № 1465 про відмову у призначенні пенсії не відповідає критеріям правомірності, закріпленим у частині другій статті 2 КАС України, та підлягає скасуванню. Відповідно позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтованими та задовольняються.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права в іншій частині позовних вимог, суд зазначає таке.

Так, позивач просить суд зобов'язати відповідача призначити йому пільгову пенсію за Списком № 1, з зарахуванням до його загального стажу періоду проходження служби в лавах Радянської Армії з 30.05.1986 по 13.06.1988; періоду навчання в Краснолучському гірничому технікумі з 01.09.1985 по 28.05.1986 та з 01.09.1988 по 01.07.1990; з врахуванням до загального і пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 16.05.1989 по 06.07.1989 - проходження виробничої практики підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 08.01.1990 по 03.05.1990 - проходження виробничої практики підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 13.08.1990 по 10.12.1996 - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит», яка у подальшому перейменована у шахтоуправління «Запорізьке» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 23.12.1996 по 31.01.1997 - підземний гірничий робітник 2 розряду з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні «Запорізьке» виробничого об'єднання «Донбасантрацит».

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), та зобов`язати відповідача повторно вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 26.02.2018 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджено квитанцією про сплату (арк. спр. 2а).

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1; місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (місце знаходження: 93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Сосюри, будинок 347, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення від 03.04.2018 № 1465, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 03 квітня 2018 року № 1465 «Про відмову в призначенні пенсії згідно ст. 114 ч. 2 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Неруці Геннадію Радіоновичу».

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повторно вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 26.02.2018 про призначення пенсії, з урахуванням до його загального стажу періоду проходження служби в лавах Радянської Армії з 30.05.1986 по 13.06.1988; періоду навчання в Краснолучському гірничому технікумі з 01.09.1985 по 28.05.1986 та з 01.09.1988 по 01.07.1990; з врахуванням до загального і пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 16.05.1989 по 06.07.1989 - проходження виробничої практики підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 08.01.1990 по 03.05.1990 - проходження виробничої практики підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 13.08.1990 по 10.12.1996 - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею на шахті «Штерівська» виробничого об'єднання «Донбасантрацит», яка у подальшому перейменована у шахтоуправління «Запорізьке» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»; з 23.12.1996 по 31.01.1997 - підземний гірничий робітник 2 розряду з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні «Запорізьке» виробничого об'єднання «Донбасантрацит»з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні вимоги про зобов'язання Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за Списком № 1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (місце знаходження: 93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Сосюри, будинок 347, код за ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1; місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова