Справа № 818/1460/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2018 р. Справа № 818/1460/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Воловика С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1460/18
за позовом ОСОБА_3
до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області
про зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3Г.) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправною та скасувати відмову ГУ Держгеокадастру у Сумській області, викладену в листі від 26.02.2018 С-1347-1313/21-18 про відмову у затвердженні ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га;
- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (сіножаті), для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, складений Приватним підприємством "Сумиспецзем" згідно договору №148 від 17.11.2016.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.10.2016 звернувсь до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населеного пункту. Наказом відповідача №18-4767/16-16-СГ від 27.10.2016 було надано відповідний дозвіл. ПП «Сумиспецзем» було розроблено проект землеустрою. При зверненні позивачем до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою, отримано необґрунтовану відмову. Позивач зазначив, що підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою, викладені в листі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 26.02.2018 №С-1347-1313/21-18, не входять до підстав, вичерпний перелік яких встановлених статтею 118 Земельного кодексу України.
За наведених обставин, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 позовну заяву ОСОБА_3 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №818/1460/18, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 03.05.2018 о 10 год. 00 хв.
Відповідач, заперечуючи проти позову у відзиві на позовну заяву (а.с.72-75) зазначив, що управлінням відмовлено у задоволенні заяви позивача про затвердження проекту землеустрою, оскільки під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок приймається до уваги позиція органів місцевого самоврядування. Крім того, позовна вимога щодо зобов'язання затвердити проект землеустрою є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.
Враховуючи зазначене, ГУ Держгеокадастру у Сумській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 31.05.2018 о 11 год. 30 хв.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримав та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю.
Суд, заслухавши повноважних представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 07.10.2016 ОСОБА_3 надіслав до ГУ Держгеокадастру у Сумській області клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами Боромлянської сільської ради Тростянецького району (а.с.30).
Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 27.10.2016 за №18-4767/16-16-СГ було надано дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами Боромлянської сільської ради Тростянецького району (а.с.28).
ПП «Сумиспецзем» згідно договору №148 від 17.11.2016 розробило відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.21-67).
Позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області. До заяви додано копію паспорта та ідентифікаційного коду, графічні матеріали земельної ділянки, погодження сільської ради та посвідчення учасника бойових дій. Позивач, являється учасником бойових дій, тому відповідно до п. 2 Розпорядження Кабінету ОСОБА_4 України від 19 серпня 2015 року № 898-р «Про питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» учасник АТО має пріоритет у розгляді поданого ним звернення, оскільки цим рішенням Уряду зобов'язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, обласні та Київську міську державну адміністрацію забезпечити розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок.
ГУ Держгеокадастру у Сумській області в листі від 26.02.2018 №С-1347-1313/21-18 повідомило про те, що згідно розпорядження Кабінету ОСОБА_4 України від 31.01.2018 №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад», відповідач повинен здійснити до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з обєднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні). Головне управдіння під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності повинно приймати до уваги позицію органів місцевого самоврядування яка базується на принципі колегіальності.
Тому, для прийняття законного розпорядчого рішення, позивачу запропоновано звернутися до Боромлянської сільської об'єднаної територіальної громади для отримання відповідного погодження у наданні земельної ділянки від органу місцевого самоврядування (а.с.20).
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим, ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
На підставі п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом ОСОБА_4 України через Віце-прем'єр-міністра України - ОСОБА_4 регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.
Відповідно до п. 7 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
У частині 7 статті 118 Земельного кодексу України наведено вичерпний перелік підстав, з огляду на які приймається рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в ст. 118 Земельного кодексу України.
Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюються виключно органами, визначеними у ст. 118 Земельного кодексу України.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 по справі № 21-358а13.
Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Статтею 118 Земельного кодексу визначається порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
Частинами 8-9 зазначеної норми передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Як було зазначено вище, ПП «Сумиспецзем» згідно договору №148 від 17.11.2016 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.21-67).
Вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було погоджено без зауважень, відповідно до висновку Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.06.2017 від №4502/82-17 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.88).
При цьому, листи ГУ Держгеокадастру у Сумській області № С-1347-1313/21-18 від 26.02.2018 не містять рішення з приводу вирішення питання, яке було підставою для звернення ОСОБА_3 (а.с.20).
Фактично відповідач не розглянув по суті звернення позивача щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а лише зазначив про наявність обставин, які не можуть бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою в розумінні ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проте, ГУ Держгеокадастру у Сумській області протиправно було відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, при цьому, відповідач посилається на підстави, не передбачені Земельним кодексом України чи іншими законодавчими актами.
Відповідач зобовязаний затвердити позивачу проект землеустрою, або відмовити в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.
Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеному у рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15. В даному рішенні ОСОБА_5 Суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
При цьому суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права є зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області вчинити дії по затвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в порядку, встановленому законом.
Суд вважає, що в даному випадку відсутнє втручання суду в дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Сумській області, виходячи з наступного.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи №R(80)2, яка прийнята Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин.
Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативними, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".
Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, надати дозвіл, або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.
Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №816/591/15-а (Пр№К/9901/4844/18).
Крім того, суд при прийнятті даного рішення враховує правову позицію Верховного Суду України, викладеному у рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15. В даному рішенні ОСОБА_5 Суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, позивачу необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області в сумі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену в листі від 26.02.2018 року №С-1347-1313/21-18 про відмову у затвердженні ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик

в повному обсязі рішення складене 05.06.2018