Справа № 808/1017/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2017 року

справа № 808/1017/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронової С.В.

судді: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 р. у справі № 808/1017/17 за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році,-

ВСТАНОВИЛА:

21 квітня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що відповідно до Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік, наданого відповідачем, середньооблікова кількість штатних працівників, які працювали у відповідача за звітний період, склала 618 осіб. Середньооблікова кількість інвалідів відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», повинна складати 25 осіб, але склала 16 осіб, що є меншим, ніж встановлено нормативом. Тому за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році відповідач повинен сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 215098,56 гривень й пеню у розмірі 107,55 гривень. Просить стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі 215206,11 гривень.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу якій просить скасувати суду першої інстанції та ухвалите нове рішення, задовільнивши позовну заяву позивача. як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів пред'явлені вимоги до ТОВ «МІК» щодо порушення вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Судова колегія апеяційної інстанції погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Стаття 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачає, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

З доводами апеляційної скарги про те, що застосування адміністративно-господарських санкцій визначених ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не залежіть від вчинення відповідачем усіх необхідних заходів, щодо працевлаштування інвалідів, колегія суддів не може погодитись, оскільки це суперечить самому правовому поняттю «адміністративно-господарські санкції».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання.

Отже, обов'язковою умовою для застосування санкцій до суб'єкта господарювання є саме порушення та/або не виконання вимог законодавства у сфері господарювання. Само по собі застосування санкцій через визначення їх нормами закону без встановлення факту порушень учасником господарських відносин є неможливим.

Слід зауважити, що в діях ТОВ «МІК» відсутні порушення норм закону, які регулюють питання соціального захисту інвалідів, оскільки відповідачем виконало усі передбачені законодавством вимоги, щодо працевлаштування інвалідів.

Як було встановлено судом першої інстанції, що відповідач на протязі 2016 року подавав до Державного служби зайнятості України звітність (інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою № 3-ПН на січень - грудень 2016 року, де зазначалася інформація про наявність робочих місць для інвалідів.

Крім того, відповідачем 01.03.2012 видано наказ "Про постійну діючу атестаційну комісію" № 010312.

Також відповідачем надано на підтвердження виконанння покладених на нього обов'язків створення робочих місць для інвалідів протоколи №№60- 65, 68-70 від 20.03.2012.

Матеріали справи містять відомості подання відповідачем відповідних звітів за формою №3-ПН “Інформація про попит на робочу силу (вакансії)”, в якому надавав інформацію про наявність вакантних посад для працевлаштування інвалідів. Судова колегія апеляційної інстанції враховує те, що з моменту подання відповідачем звітності - 27.02.2017 - кількість вакантних посад для працевлаштування інвалідів на підприємстві в 2017 році не змінювалася, тому, відповідно до вимог чинного законодавства, необхідності в поданні щомісячного звіту за формою №3-ПН не було

Вказані обставини свідчать про належне виконання відповідачем вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо виконання нормативів працевлаштування інвалідів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості та безпідставності застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" адміністративно-господарських санкції у сумі 215206,11 гривень.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів , а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 р. у справі № 808/1017/17 – без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов