Справа № 807/196/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2018 року м. Ужгород№ 807/196/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання Багара М.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не зявився,

представник третьої особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом заступника керівника Хустської місцевої прокуратури до Сілецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сілецький дошкільний навчальний заклад №1 (ясла-садок) загального розвитку про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 травня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 30 травня 2018 року.

Заступник керівник Хустської місцевої прокуратури (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Сілецької сільської ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сілецький дошкільний навчальний заклад №1 (ясла-садок) загального розвитку (далі - третя особа) про зобовязання відповідача вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, площею 0,21 га, на якій знаходиться Сілецький дошкільний навчальний заклад №1 (ясла-садок) загального розвитку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Хустською місцевою прокуратурою у межах наданого, згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру», права витребувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів місцевого самоврядування та комунальних установ, вивчено інформацію сільської ради від 10.01.2018 року №02-07/8 в якій зазначено, що у ДНЗ №1 перебуває 45 дітей, документів що підтверджують право власності на земельну ділянку немає. Юридична адреса дошкільного закладу: вулиця Олега Кошового, 23, село Сільце, Іршавського району, Закарпатської області, індекс 90124 та перебуває на балансі сільської ради. За даними сільської ради ДНЗ користується земельною ділянкою площею 0,21 га. Земельна ділянка, якою користується ДНЗ має перебувати у нього на праві постійного користування. Однак, в порушення вимог земельного законодавства та положень Закону України «Про освіту», правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує ДНЗ не оформлено, державну реєстрацію права постійного користування не проведено.

Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під дошкільним навчальним закладом створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування закладу та навчального процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві та просила суд такий задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, відзив на адміністративний позов, в строк визначений судом для надання такого, не подав. Однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Водночас до клопотання приєднав рішення девятнадцятої сесії пятого скликання (позачергової) №667 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність» (а.с.37).

Представник третьої особи, в строк встановлений судом, не надіслав до суду пояснення на позовну заяву. В судове засідання явку свого представника не забезпечив, однак належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення такого.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи,заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.04.1997 року було здійснено державну реєстрацію третьої особи, як юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №0000872 (а.с. 22).

Хустською місцевою прокуратурою у межах наданого, згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру», права витребувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів місцевого самоврядування та комунальних установ, вивчено інформацію сільської ради від 10.01.2018 №02-07/8 в якій зазначено, що у ДНЗ №1 перебуває 45 дітей, документів що підтверджують право власності на земельну ділянку немає.

Отже, відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під дошкільним навчальним закладом - встановлена позивачем згідно листа відповідача від 10.01.2018 року №02-07/8 (а.с. 14).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно вимог ч. 3, ч. 4 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, за даним позовом прокурор набув статусу позивача, оскільки орган, уповноважений здійснювати функції щодо зобовязання оформити належним чином правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій знаходиться третя особа відсутній.

Згідно статті 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядженнями землями територіальних громад.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Зокрема, позивач у межах повноважень наданих ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», має право витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих субєктів, у порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1.3 Статуту третьої особи, засновником третьої особи є відповідач (а.с. 17 на звороті).

Згідно п.п. 1.6, 1.7 Статуту третьої особи, головною метою дошкільного закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття дошкільної освіти, задоволення потреб громадян у нагляді, догляді та оздоровленні дітей, створення умов для їх фізичного, розумового і духовного розвитку. Діяльність дошкільного закладу направлена на реалізацію основних завдань дошкільної освіти: збереження та зміцнення фізичного і психічного здоровя дітей; формування їх особистості; розвиток творчих здібностей та нахилів; забезпечення соціальної адаптації та готовності продовжувати освіту (а.с. 17 на звороті).

У відповідності до відповіді відповідача від 10.01.2018 року №02-07/8 на запит позивача від 08.01.2018 року № 95-923вих.18, третя особа немає правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вулиці О.Кошового, 23, на якій розташований дошкільний навчальний заклад та зазначено, що Сілецькою сільською радою не приймалось рішення про виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку ДНЗ №1 (а.с. 14).

Юридична адреса дошкільного закладу: вулиця Олега Кошового, 23, село Сільце, Іршавського району, Закарпатської області, індекс 90124 та перебуває на балансі сільської ради. За даними сільської ради ДНЗ користується земельною ділянкою площею 0,21 га.

У відповідності до ст. 38 Закону України «Про дошкільну освіту» матеріально-технічна база дошкільного навчального закладу включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно дошкільного навчального закладу належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про освіту» передбачено, що навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Згідно ст. 63 Закону України «Про освіту» земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

У відповідності до п. «а» ч. 2 ст. 92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають заклади освіти незалежно від форми власності.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності до Статуту третьої особи, остання є юридичною особою, має печатку і штамп встановленого зразка, може вести самостійний баланс, мати розрахункові рахунки в органі державного казначейства та мати бланки з власними реквізитами.

Згідно до п.п. 8.1, 8.2 Статуту ДНЗ управління дошкільним закладом здійснюється його уповноваженим органом управління освітою з дотриманням чинного законодавства.

Безпосереднє керівництво роботою дошкільного навчального закладу здійснює його завідуючий, який призначається і звільняється з посади уповноваженим органом управління освітою з дотриманням чинного законодавства.

Згідно п. 9.1 відповідно до наказу відділу освіти Іршавської РДА від 20.01.2016 року №36 Сілецькому дошкільному навчальному закладу №1 передано в оперативне управління земельну ділянку, будівлі, споруди, комунікації, інвентар, обладнання, спортивний та ігрові майданчики.

Відповідно до п. 10.1 Статуту ДНЗ джерелом фінансування дошкільного закладу є кошти: засновника; бюджету Іршавського району, у розмірі, передбаченому нормативами фінансування; батьків, або осіб, які їх замінюють; добровільні пожертвування і цільові внески фізичних і юридичних осіб.

Третя особа, як дошкільний навчальний заклад відповідно до чинного законодавства користується землею, іншими природними ресурсами і несе відповідальність за дотримання вимог та норм з їх охорони.

Майно третьої особи належить до комунальної власності територіальної громади села Сільце.

Відповідно до п. 11.3 Статуту третьої особи, зміст, форма та періодичність контролю, не повязаного з навчально-виховним процесом у закладі, встановлюється уповноваженим органом управління освіти.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України земельна ділянка третьої особи повинна бути оформлена на праві постійного користування з обовязковою державною реєстрацією цього права.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про освіту», сільські, селищні ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх, забезпечують їх діяльність та розвиток; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх компетенції.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території; здійснюють інші повноваження відповідно до Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про освіту», цього Закону та положень про них.

Санітарним регламентом для дошкільних навчальних закладів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоровя України 24.03.2016 року № 234, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 14.04.2016 року за №563/28693, визначено певні вимоги до облаштування дошкільного закладу.

Так, п. 2 розділу 1 Санітарного регламенту визначено, що використання території, будівель, приміщень, споруд, обладнання дошкільних навчальних закладів іншими юридичними та фізичними особами з метою, що не повязана з навчально-виховним процесом та життєдіяльністю дітей, забороняється.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ належить право комунальної власності на заклади культури, освіти, спорту, охорони здоровя, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права. Від імені та в інтересах територіальних громад правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності здійснюють органи місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідач, як субєкт, який відповідає за матеріально-технічне забезпечення третьої особи, здійснює контроль за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, не виконав покладені на нього вищезазначеними нормами повноваження, не оформив права користування на земельну ділянку, на якій знаходиться дошкільний навчальний заклад.

Згідно Рішення Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області девятнадцятої сесії пятого скликання (позачергова) від 19 січня 2018 року №667 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність» вирішила: 1. Надати дозвіл Сілецькій сільській раді на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність для будівництва та обслуговування будівлі дошкільного навчального закладу №1 площею 0,2100 га, яка розміщена за адресою: с. Сільце, вул. О.Кошового, 23 «а». 2. Надати дозвіл Сілецькій сільській раді на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність для будівництва та обслуговування будівлі дошкільного навчального закладу №2 площею 0,1200 га, яка розміщена за адресою: с. Сільце, вул. Центральна, 74а. 3. Проект відводу по передачі земельної ділянки у комунальну власність подати на затвердження чергової сесії сільської ради. 4. Контроль за виконанням даного рішення покласти на землевпорядника ОСОБА_2.

Однак, суд констатує, що на момент розгляду справи по суті, правовстановлюючі документів на земельну ділянку, на якій знаходиться третя особа не оформлені, а це є виключними повноваженнями засновника - відповідача, у звязку з чим останній допустив протиправну бездіяльність.

Така бездіяльність Сілецької сільської ради, у вигляді невиконання вимог ЗК України, Законів України може призвести до нецільового використання земельної ділянки закладу освіти.

У звязку із цим, діяльність навчального закладу підлягає приведенню у відповідність до чинного законодавства України.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами.

Оскільки судовий збір за подання позову був сплачений Прокуратурою Закарпатської області як юридичною особою, тому всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються на її користь за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов заступник керівника Хустської місцевої прокуратури до Сілецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сілецький дошкільний навчальний заклад №1 (ясла-садок) загального розвитку про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов'язати Сілецьку сільську раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, площею 0,21 га, на якій знаходиться Сілецький дошкільний навчальний заклад №1 (ясла-садок) загального розвитку Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сілецької сільської ради (с. Сільце, вул.Центральна, 118, ) на користь Прокуратури Закарпатської області (м.Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, ) документально підтверджені судові витрати в розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяОСОБА_3