Справа № 820/4054/17
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 р. Справа № 820/4054/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1, відповідача - Вартанян Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_3, з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31.05.2017 року №80/2030-1303-17.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року по справі №820/4054/17, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення задоволено та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31.05.2017 р. №80/2030-1303-17.

Так, постановою Верховного Суду від 20.03.2018 року по справі №820/4054/17 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 року у справі №820/4054/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року прийнято до провадження дану справу № 820/4054/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення - рішення від 31.05.2017 року №80/2030-1303-17 ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог адміністративного позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 61166, АДРЕСА_1), є власником автомобіля марки Mercedes-Benz модель S350 Sedan 4 Matic, рік випуску - 2013, номерний знак НОМЕР_2, який зареєстровано 02.04.2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

Так, 31.05.2017 року Головним управлінням ДФС у Харківській області було прийнято податкове повідомлення - рішення № 80/2030-1303-17, яким відповідно до ст. 267 ПК України визначено позивачу суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 2 083,33 грн.

В наданих до суду додаткових пояснень по справі з приводу того, чому оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням №80/2030-1303-17 від 31.05.2017 року ГУ ДФС у Харківській області позивачу було визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік лише в розмірі 2 083,33 грн. а не в розмірі 25 000,00 грн. як передбачено ст. 267 ПК України, представник відповідача зазначив, що відповідно до пп.267.6.5 п.267.6 ст. 267 ПК України, у разі переходу права власності на об'єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об'єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Враховуючи те, що автомобіль марки Mercedes-Benz модель S350 Sedan 4 Matic, рік випуску - 2013, номерний знак НОМЕР_2, був відчужений позивачем 17.02.2017 року, тому транспортний податок було обчислено позивачу та нараховано оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням №80/2030-1303-17 від 31.05.2017 року за період з 01.01.2017 року до моменту втрати ними права власності на автомобіль як об'єкт оподаткування - 17.02.2017 року, у розмірі 2 083,33 грн.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно положень норм названої статті платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (підпункт 267.1.1).

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1.

Пунктом 267.4 ст. 267 ПК України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.п.267.5.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст.267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Згідно п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України сума визначеного транспортного податку фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Водночас, суд зазначає, що п.п.267.2.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, яка набрала чинності з 01.01.2017 року.

Відповідно до п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями Податкового кодексу України 01.01.2017, власники транспортних засобів, які з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року є платниками транспортного податку.

Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України за № 66 від 18.02.2016 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком (далі - Методика).

Згідно пункту 2 Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Пунктом 4 Методики передбачено, що інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Згідно із пунктом 11 Методики коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів.

Відповідно до пункту 12 Методики коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі, коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті (п.13 Методики).

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Таким чином, повноваження податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі середньоринкова вартість якого визначена Мінекономрозвитку і така вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб'єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. Більше того, до повноважень ДФС не входять повноваження з приводу перевірки визначеної Мінекономрозвитку середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01.01.2017 становить 3200,00 грн., а відтак, середньоринкова вартість автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) станом на 1 січня податкового (звітного) року, на 2017 рік, повинна перевищувати 1 200 000,00 грн.

Як зазначалося судом раніше та підтверджено матеріалами справи, що позивач є власником автомобіля марки Mercedes-Benz модель S350 Sedan 4 Matic, рік випуску - 2013, номерний знак НОМЕР_2, який зареєстровано 02.04.2013 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року було витребувано у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію щодо середньоринкової вартості автомобіля марки Mercedes-Benz модель S350 Sedan 4 Matic, з об'ємом циліндрів двигуна 3000 куб.см., дизель, рік випуску - 2013, станом на 01.01.2017 року та на 31.05.2017 року.

На виконання вказаної ухвали суду Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було надано інформацію, за якою згідно з Методикою середньоринкова вартість автомобіля марки Mercedes-Benz модель S350 Sedan 4 Matic, з об'ємом циліндрів двигуна 3000 куб.см., дизель, рік випуску - 2013, станом на 2017 рік складає 1 186 783,71 грн. (з ПДВ). Також зазначило, що вказана інформацію розміщена на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України http://www.me.gov.ua.

Суд критично ставиться та не приймає до уваги надані до суду представником відповідача копії розрахунків з офіційного сайту Мінекономрозвитку України (www.me.gov.ua), за якими середньоринкова вартість автомобіля марки "Mercedes-Benz" модель "S350 Sedan 4Matic" з об'ємом циліндрів двигуна 3000 куб. см, дизель, 2013 року, від 26.06.2017 року вартість становить 1 492 253,12 грн., від 27.10.2017 року вартість становить 1 373 934,66 грн., оскільки здійснені всупереч 2 пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України та Методиці визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою КМУ від 18 лютого 2016 р. № 66, оскільки, як з них вбачається, податковий орган при здійсненні розрахунку не ввів дані про об'єм циліндрів двигуна та тип пального, які визначені вищевказаними нормативними актами як обов'язкові дані для визначення середньоринкової вартості автомобілю та які звісно впливають на вартість автомобілю (а.с. 38 - 39).

Окремо суд зазначає, що представником відповідача не надано до суду копії розрахунку з офіційного сайту Мінекономрозвитку України середньоринкової вартості марки "Mercedes-Benz" модель "S350 Sedan 4Matic" з об'ємом циліндрів двигуна 3000 куб. см, дизель, 2013 року станом до 31.05.2017 р., який би підтверджував, що вказаний автомобіль має середньоринкову вартість понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, є об'єктом оподаткування відповідно до положень ст. 267 ПК України, наявні підстави для нарахування контролюючим органом транспортного податку та винесення у відношенні позивача оскаржуваного податкового повідомлення - рішення №80/2030-1303-17 від 31.05.2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача не зміг навести наявності законних підстав для винесення контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № 80/2030-1303-17 від 31.05.2017 року, а судом таких не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно наданих позивачем з офіційного сайту Мінекономрозвитку України (www.me.gov.ua) розрахунків середньоринкова вартість "Mercedes-Benz" модель "S350 Sedan 4Matic" з об'ємом циліндрів двигуна 3000 куб. см, дизель, 2013 року випуску станом на 04.01.2017 року становить 1 173 192, 41 грн. фактична вартість автомобіля позивача, що належить йому на праві власності є нижчою за 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому транспортний засіб позивача не є об'єктом оподаткування.

Доказів протилежного представником відповідача до суду не надано та в судовому засіданні не зазначено.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 257-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 61166, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № 80/2030-1303-17 від 31.05.2017 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2018 року.

Суддя Шевченко О.В.