Справа № 826/4570/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

24 травня 2018 року справа №826/4570/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕНЛАНДІЯ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ГРЕНЛАНДІЯ")
доСолом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач)
третя особаДержавна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - третя особа, ДПІ у Солом'янському районі)
про1) зобов'язання зняти арешт з майна та коштів позивача, накладений у виконавчому провадженні №47245890; 2) зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва у зв'язку із відсутністю підстав для подальшого арешту майна та коштів, накладеного постановами від 16 квітня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №47245890 з примусового виконання вимоги ДПІ у Солом'янському районі №Ю-215-23У від 03 лютого 2015 року про стягнення недоїмки з єдиного соціального внеску в сумі 26 471,67 грн., оскільки ТОВ "ГРЕНЛАНДІЯ" сплатило дану заборгованість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4570/17; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ДПІ у Солом'янському районі; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач та третя особа письмового відзиву або пояснень з приводу позовних вимог до суду не надали.

В судовому засіданні 17 жовтня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник третьої особи проти позову заперечив; відповідач свого представника до суду не направив, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Лебедєвої Л.Ю. від 16 квітня 2015 року ВП №47245890 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги ДПІ у Солом'янському районі від 03 лютого 2015 року №Ю-215-23У про стягнення з позивача на користь ДПІ у Солом'янському районі недоїмки з єдиного соціального внеску в сумі 26 471,67 грн.

Постановами головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Лебедєвої Л.Ю. від 16 квітня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №47245890 накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в тому числі і валютних у банківських установах та на все майно, що належить ТОВ "ГРЕНЛАНДІЯ" в межах суми стягнення 26 471,67 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції Лебедєвої Л.Ю. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 жовтня 2015 року ВП №47245890, виконавчий документ - вимогу ДПІ у Солом'янському районі від 03 лютого 2015 року №Ю-215-23У про стягнення з позивача на користь ДПІ у Солом'янському районі недоїмки з єдиного соціального внеску в сумі 26 471,67 грн. повернуто стягувачу на підставі пунктів 2, 5 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження"; встановлено строк для повторного пред'явлення виконавчого документа для виконання до 29 грудня 2016 року; зазначено, що арешт майна та коштів ТОВ "ГРЕНЛАНДІЯ" залишається чинним.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 5 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною першою статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Отже, державний виконавець наділений правом накладати арешт на майно боржника, з метою забезпечення реального виконання рішення.

Суд звертає увагу на те, що правомірність накладення арешту позивач не оскаржує, однак, зазначає про наявність підстав для зняття арешту з його майна та коштів у зв'язку з тим, що вимогу ДПІ у Солом'янському районі про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску ним виконано, а подальший арешт коштів та майна обмежує його право на розпорядження своєю власністю.

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити факт наявності підстав для знаття арешту з майна та коштів позивача.

Як встановлено судом вище, арешт на майно та кошти ТОВ "ГРЕНЛАНДІЯ", що містяться на рахунках у банківських установах накладено на виконання вимоги від 03 лютого 2015 року №Ю-215-23У про сплату боргу (недоїмки), якою ДПІ у Солом'янському районі вимагає ТОВ "ГРЕНЛАНДІЯ" сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 26 471,67 грн.

Судом встановлено, що заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 26 471,67 грн. позивачем сплачено, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи, а також довідкою ДПІ у Солом'янському районі про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС, відповідно до якої, станом на 23 березня 2017 року ТОВ "ГРЕНЛАНДІЯ" не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів перед бюджетом, які обліковуються в ДПІ у Солом'янському районі.

З наведеного вбачається, що фактично вимога ДПІ у Солом'янському районі від 03 лютого 2015 року №Ю-215-23У позивачем виконана у повному обсязі.

Доказів на спростування зазначеного відповідачем до суду не надано, тобто в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності обставин, які б унеможливлювали зняття арешту, накладеного на майно та кошти позивача.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною другою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно частини п'ятої статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд звертає увагу, що, оскільки вимога ДПІ у Солом'янському районі від 03 лютого 2015 року №Ю-215-23У позивачем виконана у повному обсязі, стягувач - ДПІ у Солом'янському районі, у межах спірних правовідносин втратив право на повторне пред'явлення виконавчого документа.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зняття арешту з майна та коштів позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість подальшого арешту майна та коштів позивача, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "ГРЕНЛАНДІЯ" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки дане рішення вимагає від Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчинення певних дій, суд вважає за можливе встановити для відповідача - суб'єкта владних повноважень строк для подання звіту про виконання вказаного рішення у десять днів з дня набрання ним законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕНЛАНДІЯ" (03058, м. Київ, вул. Західна, буд. 11 кв. 34; ідентифікаційний код 36196836) задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Солом'янський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 76А; ідентифікаційний код 35008087) вчинити дії щодо зняття арешту з майна та коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕНЛАНДІЯ", накладеного постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника від 16 квітня 2015 року у виконавчому провадженні №47245890.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕНЛАНДІЯ" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

4. Встановити для Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві строк у десять днів з дня набрання рішенням суду законної сили для подання звіту про виконання рішення.

5. Попередити Солом'янський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко