Справа № 820/1455/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2018 р. № 820/1455/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд

- визнати за ОСОБА_1 право на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до якого включені: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за тривалість безперервної військової служби.

- визнати протиправними дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо не включення у довідку про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 наступних складових грошового забезпечення: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за тривалість безперервної військової служби, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2018 року №185 про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, яка має містити дані щодо розміру сум про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, винагороду за тривалість безперервної військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність (дії) головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області (далі ГУ ПФУ) щодо не включення до грошового забезпечення з якого обчислений розмір пенсії ОСОБА_1 наступних складових грошового забезпечення: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за тривалість безперервної військової служби.

- зобов`язати Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію з 03.08.2017 року в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за тривалість безперервної військової служби, в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2018 року №185 , починаючи з 03.08.2017 року. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 03.08.2017 року.

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області, отримує пенсію за вислугу років, згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ. Під час проходження військової служби у Збройних силах України отримував у складі грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за тривалість безперервної військової служби, які не були включені до грошового забезпечення, з якого розраховувалась пенсія. Позивач звернувся до в/ч НОМЕР_1 , яка надала йому нову довідку про додаткові види грошового забезпечення від 30.01.2018р. № 185, в якій зазначені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за тривалість безперервної військової служби. З вказаною довідкою позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату з заявою про включення вказаних складових до довідки про грошове забезпечення та з заявою до ГУПФУ про перерахунок пенсії, однак отримав відмову та перерахунок пенсії з урахуванням вказаних складових грошового забезпечення позивача не здійснений, чим, на думку позивача, порушили його права.

Представник відповідача, Харківського обласного військового комісаріату, через канцелярію суду надав відзив, зазначивши, що відповідач заперечує проти позову і вважає, що позовні вимоги є незаконними та безпідставними, з огляду на це просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, через канцелярію суду надав відзив, зазначивши, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова винагорода, винагорода за тривалість безперервної військової служби мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільнення з військової служби, просив у задоволення позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України з 01.08.1990 року по 02.08.2017 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі документів, наданих військовою частиною НОМЕР_1 , зокрема грошового атестата від 02.08.2017 року та довідки про суму щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, які враховуються під час обчислення пенсії № 1365 від 04.08.2017 року, з 03.08.2017 року позивачу призначено пенсію за 29 років вислуги відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII у розмірі 70% грошового забезпечення.

В довідці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії № 1365 від 04.08.2017 року, яка була надана на позивача військовою частиною НОМЕР_1 зазначені : посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавка за кваліфікацію, премія.

Тобто, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за тривалість безперервної військової служби не були зазначені.

Судовим розглядом встановлено, що позивач від військової частини НОМЕР_1 отримав довідку від 30.01.2018 №185 з зазначенням всіх виплат, які позивач отримав під час проходження військової служби.

Позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявами від 12.02.2018 про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Листом від 19.02.2018 №1342/М-14 Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, з огляду на положеннями ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позивач, не погодившись із отриманою відповіддю звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Склад грошового забезпечення визначений положеннями ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови №1294), до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Частина 1 статті 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей гарантує право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі-постанова № 1294) та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань встановлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Зазначена правова позиція висловлена в рішення Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-70а15.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 за період з серпня 2015 року по липень 2017 року отримав грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 30.01.2018 року №185.

Вищевказана обставина свідчить про нарахування та виплату позивачу під час проходження ним військової служби грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

З аналізу вище зазначеної норми слід дійти висновку, що єдиною умовою для включення відповідних виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з розміру якого обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за безперервну вислугу років з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновкам Суду України, викладеним у постановах від 20.10.2015 року по справі №21-2942а15 та від 10.03.2015р. №21-70а15, відповідно до яких грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а також щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Відповідно до п. 17 ст. 11 Закону України від 9.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ( Закон № 1058-IV), військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV визначено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Отже суд приходить до висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за безперервну вислугу років, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Стосовно доводів представників відповідачів на необхідність врахування рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 у справі №4-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд зазначає, що правові висновки Верховного Суду України не суперечать вказаному рішенню, оскільки рішення Конституційного Суду України стосується порядку перерахунку пенсій у зв`язку з встановленням Кабінетом Міністрів України нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Також суд зазначає, що посилання відповідачів на постанову Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №286/2987/16-а, як на підставу неможливості включення до грошового забезпечення позивача, з якого розраховується пенсія, спірних у даній справі сум, не можуть вважатися судом належними доказами правомірності дій відповідача з огляду на наступне.

Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 року у справі №286/2987/16-а вказано, що з аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо. Відтак, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в АТО та компенсації за невикористану відпустку не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Також, Верховним Судом з приводу позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 10 березня 2015 року в справі № 21-70а15 щодо необхідності віднесення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зазначено, що в указаній правовій позиції не враховане рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015, оскільки останнє прийняте після винесення постанови Верховного Суду України. До того ж в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року в справі № 21-70а15 вказано, що відповідні суми враховуються при обчисленні (перерахунку) пенсії, якщо з них були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (єдиний соціальний внесок), в той час як, подані ОСОБА_2 довідки про грошове забезпечення не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зокрема, в них не зазначено, чи видані вони на підставі первинних документів, не вказано місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Оскільки обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, то подані позивачем довідки не можуть бути прийняті для обчислення пенсії з урахуванням зазначеної в них заробітної плати.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що з наявної в матеріалах справи довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2018 року №185 вбачається, що з сум нарахованих індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні страхові внески згідно діючого законодавства на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не сплачувались.

Таким чином, враховуючи вище наведені норми та судову практику слід дійти висновку, що в даному випадку саме суми індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні не можуть бути віднесені до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія, натомість як щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань , винагорода за безперервну вислугу років, підлягають включення до такого.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 1, 3 ч. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління Затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Крім того, суд зазначає, що згідно абз. 2, 4, 5 п. 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України яка затверджена наказом Міноборони від31.12.2014 № 937 та зареєстрована в Мінюсті 22.01.2015 р. за № 73/26518 (далі Інструкція № 397) на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року№393"Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року № 45"Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (зі змінами) (далі - Порядок подання документів для призначення пенсій). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою; складання та подання до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерів із числа осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей під час перерахунків пенсій.

Таким чином, оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій позивачу є обов`язком Харківського обласного військового комісаріату.

Отже, суд проходить до висновку, що відповідачі неправомірно відмовили позивачу в здійсненні дій спрямованих на перерахунок пенсії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що належним та достатнім способом судового захисту права позивача на отримання пенсії у належному розмірі є зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку для перерахунку пенсії про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням довідки в/ч НОМЕР_1 від 30.01.2018р. в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну вислугу років. Та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , перерахувати та виплачувати пенсію з 03.08.2017 року в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безперервну вислугу років в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2018 року №185, починаючи з 03.08.2017 року,

Щодо заявленого позивачем клопотання про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладену норму діючого законодавства, суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

У даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку для перерахунку пенсії про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням довідки в/ч НОМЕР_1 від 30.01.2018р. в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , перерахувати та виплачувати пенсію з 03.08.2017 року ОСОБА_1 , в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за тривалість безперервної військової служби, починаючи з 03.08.2017 року.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя В.В. Рубан