Справа № 215/596/17(2-а/215/59/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2018 року справа № 215/596/17(2-а/215/59/17)
головуючий суддя І інстанції - Лиходєдов А.В.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бай Дмитра Степановича на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2018 року в адміністративній справі № 215/596/17 (2-а/215/6/18) за позовом ОСОБА_2 до інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бай Дмитра Степановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бай Дмитра Степановича (далі - відповідач), в якому просив:

скасувати постанову серії АР № 139654 від 04.02.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо позивача за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бай Дмитра Степановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 139654 від 04.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Повернуто ОСОБА_2 помилково сплачений судовий збір.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, інспектор 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Бай Дмитро Степанович звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час патрулювання відповідачем було помічено належний позивачу транспортний засіб, який проїхав перехрестя вул. М. Зінчевського, 16 та вул. Ватутіна при увімкнутому забороненому червоному сигналі світлофора, та був зупинений згідно ПДР. Наголошено на виконанні відповідачем вимог ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України щодо роз'яснення прав позивачу.

Позивач - ОСОБА_2, надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скрагу, в якому просив залишити останню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Наголошено на тому, що відповідачем жодним чином не доведено факту події, а саме проїзду позивачем на заборонений сигнал світлофора, будь-якого відеозапису не надано, більш того, відповідачем взагалі не вказано останній як додаток до оскаржуваної постанови. Звернуто увагу на те, що відповідач не ознайомив позивача з відеодоказами правопорушення під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення в порушення ст.ст. 251-252, 280 КУпАП.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою про адміністративне правопорушення серії АР № 139654 від 04.03.2017 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шкода Октавія А5» державний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Миколи Зінчевського та вул. Ватутіна в м. Кривому Розі, нібито порушив правила проїзду регульованого перехрестя, проїхавши його на заборонений (червоний) сигнал світлофора (а.с.5).

Скасування вказаної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП щодо позивача за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем будь-яких фактичних даних, які б підтверджували винуватість позивача у інкримінованому останньому правопорушенню надано не було.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Виходячи зі змісту п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення, зокрема червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Також, ч. 2 ст. 122 КУпАП України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2, 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою цієї статті, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як стверджує позивач, він жодних правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надавалось належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, як-то відеозапису чи пояснень свідків, не зазначено про це в порушення вищезазначених норм і у постанові, що є предметом судового оскарження.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення інспектором патрульної поліції зафіксовано лише візуально під час здійснення контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху ПДР України, а тому колегія суддів зазначає, що вказаний спосіб не є належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73-76 КАС України, а відтак не може бути використаний відповідачем як засіб доказування у суді.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, оскільки відповідачем не надано докази, які свідчать про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена вказаною нормою права.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що суд першої інстанції, обґрунтовано приймаючи рішення про скасування оскаржуваної постанови, залишив поза увагою заявлені позивачем позовні вимоги щодо закриття відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність доповнення резолютивної частини рішення суду першої інстанції абзацом наступного змісту: «Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст.122 КУпАП - закрити». В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

За приписами ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бай Дмитра Степановича - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2018 року в адміністративній справі № 215/596/17 (2-а/215/6/18) - змінити, доповнивши його резолютивну частину абзацом наступного змісту:

«Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст.122 КУпАП - закрити».

В решті рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2018 року в адміністративній справі № 215/596/17 (2-а/215/6/18) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до приписів ч. 3 ст. 272 КАС України.

Постанову підписано складом суду 31 травня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко