Справа № 817/2092/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/2092/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "17" січня 2018 р. у справі за позовом Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Обласного комунального підприємства "Міжнародний Аеропорт Рівне"

про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій

суддя в 1-й інстанції - Комшелюк Т.О. ,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне ,

дата складання повного тексту рішення - 18.01.18 р.,

ВСТАНОВИВ:

Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період вересень грудень 2017 року в сумі 37087,73грн. з відповідача обласного комунального підприємства "Міжнародний Аеропорт Рівне".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2018р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду від 17.01.2018р. скасувати та прийняти нове про задоволення позову. В скарзі позивач зазначає, зокрема, про те, що Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області за вересень-листопад 2017р. виплатило пенсій та нарахувало доплату на загальну суму 26347,73 грн. На підтвердження виплати відповідних сум долучено витяги з списків на зарахування пенсій пенсіонерам наданих управлінням з координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду в рівненській області. Скаржник звертає увагу на те, що розрахунки сум фактичних витрат були отримані відповідачем про що свідчать повідомлення про вручення, які долучені до матеріалів справи. Відповідачем вищевказані розрахунку не оскаржувались, отже вважаються узгодженими. Факт призначення пенсії відповідно до ч.2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."а" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" підтверджуються копіями уточнюючих довідок про характер роботи та умови праці, а також протоколами про призначення пенсій громадянам зазначеним в розрахунках фактичних витрат. Відповідач у встановлені Законом строки борг не сплатив.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058).

Пункт 1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для юридичних осіб, незалежно від форми власності, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, до обєкту оподаткування відносить фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058.

Вимогами пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що після 01.01.2004 року зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, який діяв до набрання чинності цим Законом.

До 01 січня 2004 року діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, відповідно до якого бюджетні, громадські, інші установи й організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи відшкодовують Пенсійному фонду 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку (п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 січня 2004 р. за №64/8663 (далі Інструкція №21-1)).

За даними позивача для працівників (громадян), які працювали на підприємстві відповідача призначена і виплачується пільгова пенсія.

Відповідно до п.6.1. Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірах наведених в цьому пункті.

Дотримуючись вимог п.6.4 Інструкції №21-2, позивачем на адресу відповідача надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період вересень листопад 2017 року.

Станом на день розгляду справи в суді за даними обліку позивача за відповідачем рахується заборгованість по оплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2 на суму 26347,73грн.

Постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 по справі №8147/839/17 та від 12.10.2017 по справі №817/1290/17, які набрали законної сили 22.08.2017 та 30.11.2017 відповідно, встановлені обставини по фактичних витратах позивача на виплату та доставку пенсії ОСОБА_2

Так, із змісту зазначених постанов вбачається, що згідно з статутом, Обласне комунальне підприємство "Міжнародний Аеропорт Рівне" є правонаступником державного підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне", створеного на підставі наказу Міністерства транспорту від 07.05.2001 №286. Відповідно до вказаного наказу державне підприємство "Міжнародний аеропорт Рівне" створене на базі майна аеропорту Рівне та є правонаступником реорганізованого Рівненського державного авіаційного підприємства "Універсал-Авіа" з усіх питань аеропортової діяльності. Проте, Державне підприємство "Міжнародний аеропорт Рівне" (правонаступником якого є відповідач) не було правонаступником Рівненського державного авіаційного підприємства "Універсал-Авіа" з питань авіаційної діяльності.

Крім того, згідно з наказом Державного Рівненського авіаційного підприємства від 29.10.1993 року №93/л ОСОБА_2 був звільнений з посади керівника польотів - начальника служби руху 31.10.1993 року у зв'язку з переводом у Державне підприємство обслуговування повітряного руху України "Украерорух" на посаду директора Рівненської філії "Рівнеаеро" Державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух", яка була заснована у 1993 році на базі служби руху Державного Рівненського авіаційного підприємства. На даний час Рівнеаеро реорганізовано в Рівненську службу ОПР Львівського РСП Украероруху.

Тобто, Обласне комунальне підприємство "Міжнародний Аеропорт Рівне" не є правонаступником підприємств на яких працював ОСОБА_2 до виходу на пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів, які б підтверджували протилежне позивачем суду надано не було.

За наведених обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що обов'язок щодо відшкодування на користь позивача фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2 за період вересень листопад 2017 року в сумі 26347,73грн. у відповідача відсутній.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачем не доведено правомірність стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2 за період вересень листопад 2017 року в сумі 26347,73грн., відмовивши в позові.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" січня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "30" травня 2018 р.