Справа № 817/1229/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 травня 2018 року м. Рівне №817/1229/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Єрмошкіна Л.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1, відповідача: представник ОСОБА_2, третя особа: представник не прибув,

у підготовчому засіданні по адміністративній справі за позовом

Гр.ОСОБА_1
доГоловного управління Держгеокадастру в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Білокриницька сільська рада Рівненського району Рівненської області
визнання дій неправомірними,
В С Т А Н О В И В:

03.05.2018 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання неправомірними дій щодо надання дозволу Білокриницькій сільській раді Рівненської області на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10 га у комунальну власність для сінокосіння та випасання худоби.

Ухвалою від 18.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Білокриницьку сільську раду Рівненського району Рівненської області, призначено підготовче судове засідання у справі на 29.05.2018.

29.05.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження в даній справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. Клопотання мотивовано тим, що Рівненським окружним адміністративним судом вже прийнято рішення по вказаному питанню про той самий предмет позову і з тих самих підстав, між тими самими сторонами. Так, позивачем оскаржувався наказ №17-4353/16-16-СГ від 21.10.2016 (справа №817/137/17) та відповідні дії відповідача (справа №817/521/17). Представник відповідача в ході підготовчого засідання вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні позивач заперечив щодо задоволення клопотання у зв'язку з його безпідставністю.

Представник третьої особи в підготовче засідання не прибув, подав клопотання про проведення підготовчого засідання без участі органу місцевого самоврядування (а.с.75).

Вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження в даній справі, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб'єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб'єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб'єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Тобто, законодавцем чітко визначені випадки, у яких провадження в адміністративній справі підлягає закриттю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Рівненського окружного адміністративного суду з позовами до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій.

Так, в січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Рівненському районі Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Білокриницька сільська рада Рівненського району Рівненської області, в якому просив, визнати протиправним та скасувати наказ №14-4353/16-16-СГ від 21.10.2016 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою", яким Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області надано дозвіл Білокриницькій сільській раді Рівненського району Рівненської області на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10 га у комунальну власність для сінокосіння та випасання худоби та наказ №17-294/16-17-СГ від 19.01.2017 "Про надання у власність земельної ділянки", яким Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області передано у власність Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області земельну ділянку орієнтовною площею 10 га у комунальну власність для сінокосіння та випасання худоби (кадастровий номер земельної ділянки :05:017:1419); також просив зобов'язати скасувати запис у Поземельній книзі зареєстрованої за Білокриницькою сільською радою Рівненського району Рівненської області земельної ділянки із кадастровим номером :05:017:1419, що знаходиться на території Білокриницької сільської ради (за межами населеного пункту) Рівненського району Рівненської області. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 провадження в цій справі - №817/137/17 було закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) та роз'яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду (а.с.83-86).

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо надання дозволу Білокриницькій сільській раді Рівненського району Рівненської області на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10 га у комунальну власність для сінокосіння та випасання худоби. Ухвалою №817/521/17 від 14.04.2017 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) та роз'яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду (а.с.87-90).

Суд погоджується, що позовні вимоги ОСОБА_1 в адміністративній справі №817/521/17 аналогічні за змістом позовним вимогам, заявленим у даній справі - №817/1229/18. Однак, суд зауважує, що наявність ухвали про відмову у відкритті провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не є підставою для закриття провадження у відповідності до вимог статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Більше того, суд звертає увагу, що ОСОБА_1, зважаючи на роз'яснення, викладені в ухвалах суду від 09.03.2017 по справі №817/137/17 та від 14.04.2017 по справі №817/521/17, в травні 2017 року звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Білокриницька сільська рада Рівненського району Рівненської області, про визнання неправомірними дій Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою Білокриницькій сільській раді Рівненського району Рівненської області щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10 га у комунальну власність для сінокосіння та випасання худоби. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26.12.2017 у справі №570/2152/17 в позові ОСОБА_1 відмовлено. Проте, постановою Апеляційного суду Рівненської області від 22.03.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, а провадження у даній справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). При цьому, у постанові суду зазначено: "предметом позовних вимог гр.ОСОБА_1 у тому вигляді, у якому які вони заявлені по даній справі, є виключно оскарження неправомірних дій Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у сфері виконання ним своїх управлінських дій, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.".

Зважаючи на такі обставини, суд, задовольнивши клопотання відповідача про закриття провадження в даній адміністративній справі, тим самим, обмежить право гр.ОСОБА_1 на доступ до суду, оскільки позбавить його можливості захистити свої права та інтереси, а відповідно і порушить його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

У Рішеннях у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Таке слід вважати порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У Рішенні у справі "Белле проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив: "…стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Суд має перевірити дотримання вимог Конвенції, переконатись що право доступу до суду не було обмежено таким чином, що нанівець зводиться вся його суть, також, обмеження у доступі до суду не буде відповідати частини першої статті 6, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини").

Відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що закривши провадження в даній адміністративній справі, він остаточно позбавить позивача права на оскарження дій Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою Білокриницькій сільській раді Рівненського району Рівненської області, тобто обмежить його у доступі до суду, що є абсолютно неприпустимим.

Беручи до уваги протиріччя, які існували у розмежуванні компетенції між судами загальної юрисдикції і судами адміністративної юрисдикції щодо земельних спорів , тобто об'єктивні причини, що не залежали від волевиявлення позивача, а також гарантії забезпечення права особи на доступ до правосуддя, суд приходить до однозначного висновку, що в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 181, 238, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про закриття провадження у справі №817/1229/18, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 04.06.2018.

Суддя Друзенко Н.В.