Справа № 159/1818/18
Суддя: Миронюк М. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Справа № 159/1818/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Миронюк М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_2, поліцейського 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_3 про скасування протоколу та постанови ву справі про адміністративні правопорушення від 02.04.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_2, поліцейського 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_3 про скасування протоколу та постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Зазначає, що відповідачем було грубу порушено його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки при складанні постанови і протоколу у справі про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, оспорює підпис свідка ОСОБА_4, вказує, що не був ознайомлений з матеріалами справи та не бачив пояснень вказаних свідків.

Просить скасувати постанову відповідача ОСОБА_3, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125 КУп АП у виді попередження та скасувати протокол у справі про адміністративні правопорушення від 02.04.2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП, який складений щодо нього відповідачем у справі інспектором 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_2

Сторони в судове засідання не викликались.

Справа розглядається у спрощеному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2018 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_3 при здійснені патрулювання території міста Ковель о 06 год. 55 хв. було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу OPEL VECTRA н.з. FGWX421 ОСОБА_1 керував транспортним засобом на якому не було літери яка відповідає латинському алфавіту, а також розпізнавальний знак держави PL, в якій зареєстровано транспортний засіб, чим порушив п. 29.1 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 125 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 29.1 «б» ПДР України, водій механічного транспортного засобу, що прибуває до України з іншої країни, а також водій громадянин України, який виїжджає за кордон, повинні мати: реєстраційний номерний знак на транспортному засобі, літери якого відповідають латинському алфавіту, а також розпізнавальний знак держави, в якій його зареєстровано. Відповідно до ч. ст. 125КУпАП - інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Вчинення правопорушення ОСОБА_1 передбаченого п.29.1. «б» ПДР України за ст. 125 КУпАП - підтверджується відеозаписом з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, що був здійснений на нагрудний відеореєстратор поліцейського. Згідно ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на розгляд справ про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП- орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у

своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними

договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою

України, цим та іншими законами України, актами Президента України та

постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та

законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими

відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими

нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі. За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Завданнями і функціями патрульної поліції Департаменту патрульної поліції є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На підставі ст. 32 Закону «Про Національну поліцію»- поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таким чином, всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, заслухавши та врахувавши усні пояснення правопорушника поліцейським ОСОБА_3, як уповноваженою особою органу Національної поліції, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАА №346280 від 02.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді попередження на підставі санкції ст. 125 КУпАП.

Постанову було оголошено порушнику негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови особа яка притягувалась до адміністративної відповідальності отримав під підпис.

Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З відео фіксації правопорушення вбачається, що до винесення оскаржуваної постанови відповідач розяснив позивачу суть вини правопорушення. Позивачем будь-яких клопотань не заявлено.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, у передбачених цією статтею випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпекидорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст 125 КУпАП.

Як слідує з положень ч. ч. 3 - 6 ст. 258 КУпАП, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у т. ч. зафіксованих в автоматичному режимі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що, дійсно, відповідно до рішення КС України від 26.05.15 р. за конституційним поданням Уповноваженого ВР України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення КС України зазначив, що у ч. ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, слід приймати до уваги, що зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Нацполіції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.15 р. N 1 395 (далі Інструкція), що зареєстровано в МЮ України 10.11.15 р. за N 1 408/27 853, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення КС України і цим нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи рішення КС України від 26.05.15 р. повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених після 26.05.15 р., та вищевказаною Інструкцією.

На час винесення оскаржуваної постанови ст. 276 КУпАП вже була доповнена частиною 6 у наведеній вище редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15 р. N 596 VIII.

КУпАП визначено правопорушення, що не потребують довготривалої процедури, їх перелік є вичерпний, коли особу можна притягти до адміністративної відповідальності безпосередньо на місці вчинення правопорушення. В усіх інших випадках розгляд справи проводиться за місцем вчинення, коли складається протокол, збираються інші докази та протокол надсилається на розгляд уповноваженому органу.Таким чином, підстав для складання протоколу про адмінправопорушення перед винесенням оскаржуваної постанови, надіслання його на розгляд за адресою місцязнаходження керівництва відповідача, у відповідача не було.

Відповідно до положень розд. III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст..125КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову у місці, що визначене ним як місце вчинення правопорушення.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №422031 то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення не підлягає оскарженню в порядку адміністративного оскарження чи в порядку адміністративного судочинства, оскільки за своєю природою та змістом не являється рішенням суб'єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов'язків особи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративні правопорушення. Протокол встановлює лише виявлені порушення, однак не породжує будь - яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав та обов'язків.

Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративні правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення належить розглядати в порядку КУпАП. Тобто питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративні правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Позивач повинен доводити всі обставини викладені ним в адміністративному позові щодо порушень , які на його думку допущені відповідачем у цьому позові, під час розгляду адміністративної справи, яку направлено на розгляд Ковельського міськрайонного суду.

В тому числі позивач може під час розгляду адміністративної справи заявив копотання про виклик свідків.

Потреби допитувати свідків у справі, яка подана ним в порядку адміністративного судочинства не має.

Таким чином, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_2, поліцейського 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_3 про скасування протоколу та постанови ву справі про адміністративні правопорушення від 02.04.2018 року до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_2, поліцейського 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_3 про скасування протоколу та постанови у справі про адміністративні правопорушення від 02.04.2018 року .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_5