Справа № 808/914/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2018 року (о 17 год. 50 хв.)Справа № 808/914/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Батрак І.В.,
за участю секретаря Лялько Ю.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області
третя особа Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (далі ГУ ПФУ у Запорізькій області, відповідач), третя особа Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років з урахуванням довідки від 09.02.2018 №176 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсій за період з 01.01.2016 по 29.12.2017;
зобов`язати відповідача здійснити з 21 лютого 2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу з урахуванням включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого призначається пенсія, суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації, доплати за роботу в нічний час, інших премій та доплат, які нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки від 09.02.2018 №176 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за період з 01.01.2016 по 29.12.2017.
На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві посилається на те, що він перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як звільнений з військової служби у запас. Вказує, що у лютому 2018 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення зазначеного у довідці від 09.02.2018 №176 про додаткові види грошового забезпечення, проте відповідачем відмовлено у задоволенні зазначених вимог. Вважає дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років з урахуванням в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації, доплати за роботу в нічний час, інших премій та доплат, які нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування протиправними, а тому просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 21.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначене перше судове засідання на 20 квітня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву, а третій особі 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду пояснень щодо позову та 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання пояснень щодо відзиву.
29.03.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (№10344), у якому, зокрема, пояснює, що 24 лютого 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категорія осіб», у п. 1 якої визначено, що перерахування пенсії проводиться з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01 березня 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Крім того, полається на те, що види грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії з 01.01.2018 чітко визначені Постановою №103 і не включають суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації заробітної плати,доплати за роботу в нічний час та інших премій. Також, відповідач вказав на те, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватись при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема, військовослужбовців. Одноразова допомога при звільненні не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов`язана саме з фактом звільнення зі служби. Крім того, звертає увагу суду, що індексація та доплата за роботу в нічний час взагалі не вказана в довідці від 09.02.2018 №176 та не підтверджено її отримання позивачем. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Крім того, на адресу суду від третьої особи Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України надійшли пояснення на позовну заяву (вх. №11538 від 11.04.2018), а також пояснення на відзив (вх. №11581 від 11.04.2018), у яких зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» чітко визначено види грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії з 01.01.2018.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте звернувся до суду із заявою (вх. №12551 від 20.04.2018) про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, проте надав суду заяву (вх. №12552 від 20.04.2018) про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
За приписами ч. 6 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.
Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
08 лютого 2018 року позивач звернувся до Командира ВЧ НОМЕР_1 із заявою, у якій просив видати йому довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії.
Так, ВЧ НОМЕР_1 буда сформована та надана позивачу довідка від 09.02.2018 №176 про додаткові виплати грошового забезпечення за останні 24 місяці за період з січня 2016 року по грудень 2017 року, до якої входять відомості про суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні, додаткові премії та щомісячна додаткова грошова винагорода.
21 лютого 2018 року позивач звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням довідки від 09.02.2018 №176. До звернення позивачем також було надано вказану довідку про суми додаткових видів грошового забезпечення.
Проте, листом від 07.03.2018 №575/С-9 позивачу, з посиланням на статтю 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було відмовлено у проведенні перерахування пенсійних виплат, оскільки врахування в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до дня святкування ЗСУ та щомісячної додаткової грошової допомоги чинним законодавством не передбачено.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням довідки від 09.02.2018 №176 про додаткові види грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 46 Конституція України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Суд зазначає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі Закон №2262).
Відповідно до частини першої статті 43 Закону України №2262 пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Разом з тим, стосовно одноразової грошової допомоги при звільненні суд вказує на наступне.
Статтею 15 Закону №2011-ХІІ, як і статтею 9 Закону №2262-XII, визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
За змістом пункту 17 статті 11 Закону України від «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Також, Закон України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, далі - Закон № 400/97-ВР) визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону №400/97-ВР визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.
Частина третя статті 43 Закону №2262-XII не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону №2011-ХІІ та статтею 9 Закону №2262-XII, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.
Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.
Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців СБУ.
Суд дійшов висновку, що одноразова допомога при звільненні не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов`язана саме з фактом звільнення зі служби, а тому не враховується під час перерахунку.
Суд зазначає, що вищевикладена позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена в постановах від 06.02.2018 у справі №761/28228/15-а (К/9901/3762/18) та від 28.02.2018 у справі №552/9660/16-а (К/9901/2925/18).
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про зобов`язання відповідача під час перерахунку пенсії включити до розрахунку суми доплат за роботу в нічний час, оскільки позивачем до матеріалів адміністративної справи не надано до суду належних доказів на підтвердження того, що позивачу зазначені доплати виплачувались та входили до складу грошового забезпечення. Крім того, виплата позивачу доплати за роботу у нічний час не підтверджується довідкою ВЧ А0817 від 09.02.2018 №176.
Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, суд не бере до уваги, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин спірна постанова не була прийнята та не набула чинності, а тому не може розповсюджуватись на спірні правовідносини.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх двій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати під час звернення до суду із даним позовом.
Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), третя особа Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (місцезнаходження: 69068, м. Запоріжжя, вул. Стефанова, 1, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з урахуванням довідки від 09.02.2018 №176 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсій за період з 01.01.2016 по 29.12.2017.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області здійснити з 21 лютого 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших премій та доплат, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки від 09.02.2018 №176 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за період з 01.01.2016 по 29.12.2017.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак