Справа № 823/1992/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1992/17
УХВАЛА

31 травня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати позивачу у розмірі 50000 грн., скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.09.2016 №42/2 «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів у тому числі договорів, що є «нікчемними» в частині затвердження результатів проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.04.2016 платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () з перерахування коштів позивачем в ПАТ «Банк Михайлівський» у розмірі 50000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу та просить скасувати спірну постанову суду.

Апеляційна скарга подана після закінчення встановленого законом строку з клопотанням про поновлення строку подачі апеляційної скарги через пропуск з поважних причин.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, оскільки безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов'язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з'ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Крім того, відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду,

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши клопотання та матеріали справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених вказаною статтею можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апелянт зазначає, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 року апеляційну скаргу у даній справі було залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апелянту надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 року Банком було отримано 13.02.2018 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

На виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 року Банком було усунуто недоліки, а саме направлено заяву про усунення недоліків з платіжним дорученням про сплату судового збору, що підтверджується списком №3461 від 22.02.2018 р. згрупованих поштових відправлень.

Враховуючи те, що Банком було отримано 13.02.2018 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 року 13.02.2018 року, то останнім днем на усунення недоліків є 23.02.2018 року.

Таким чином апелянт вважає, що ним було усунуто недоліки в строки встановлені законом, проте судом апеляційної інстанції було безпідставно повернуто апеляційну скаргу.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Однак, ч. 2 ст. 49 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Так, поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

На переконання суду, обґрунтовуючи своє клопотання, відповідач не зазначив поважних причин, які б вказували на наявність обґрунтованих та суттєвих підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Апелянт не був позбавлений можливості вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу, більш того, вказані дії ним були вчинені та він реалізував своє право на апеляційне оскарження постанови.

Повернення первинної апеляційної скарги не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 року у справі Желтяков проти України, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, перевіривши матеріали справи і доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку про його необґрунтованість та відсутність підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, відтак, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 121, 248, 295, 299, 321 КАС України, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 - залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 05.06.2018