Справа № 335/3394/18
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3394/18 2-а/335/176/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Калюжної В.В., за участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника сектору реагування патрульної поліції Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

18.11.2017 року начальником сектору реагування патрульної поліції №2 Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ДР № 024997 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно якої 10.10.2017 року о 09 годині 16 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander PHEV номерний знак 08 1615 у м. Запоріжжі по вул. Тиражна у населеному пункті перевищив обмежену швидкість руху на 59 км/год та рухався зі швидкістю 119 км./год. Підставою для винесення оскаржуваної постанови стали покази вимірювання швидкості пристроєм спостереження за рухомими об'єктами ВІ-520R TREK, встановлений у службовому автомобілі, який не є вимірювальним приладом.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, винесеною з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.. Вказана постанова винесена без будь-яких належних та допустимих доказів, а тому позивач просив суд визнати дії начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_2 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ДР № 024997 від 18.11.2017 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ДР № 024997 від 18.11.2017 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, відзив на позов не подав.

Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 18.11.2017 року серії ДР № 024997 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 10.10.2017 року о 09 годині 16 хвилин керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander PHEV номерний знак 08 1615 у м. Запоріжжі по вул. Тиражній у населеному пункті він перевищив обмеження швидкості на 59 км/год., рухався зі швидкістю 119 км/год. Швидкість вимірювалася за допомогою пристрою спостереження з рухомими обєктами ВІ- 520R TREK, встановлений у службовому автомобілі, чим порушив вимоги п.п. 12.4 ПДР України. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення ДР № 024997 від 18.11.2017 року вбачається, що в ній не зазначено, якими доказами підтверджується, що саме ОСОБА_1 скоїв дане правопорушення, та такі докази Відповідачем не надані суду в ході розгляду даної справи.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стали покази вимірювання швидкості пристроєм спостереження за рухомими об'єктами, встановлений у службовому автомобілі, який не є вимірювальним приладом.

Так, пристрій спостереження за рухомими об'єктами ВІ- 520R TREK не внесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, не пройшов сертифікації та не відповідає вимогам, визначеним у статтях 16 та 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», оскільки не проходив первинної та періодичної державної метрологічної повірки затвердженого засобу вимірювальної техніки, свідоцтво про таку повірку на нього відсутнє, внаслідок чого його показання не можуть жодним чином свідчити про наявність або відсутність складу правопорушення.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 керуючи зазначеним транспортним засобом, перевищив обмеження швидкості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення, інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1, Відповідачем у справі не надано, а також оскаржувана постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Відповідачем суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Так, судом встановлено, що при винесенні постанови Відповідачем не доведено як обєктивної сторони правопорушення так і вини позивача у вчиненні правопорушення; не було залучено свідків; не долучено інших доказів, необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України, а тому, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ДР № 024997 від 18.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ДР № 024997 від 18.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.В. Калюжна