Справа № 825/1979/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/1979/18

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Керівника Менської місцевої прокуратури, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Дошкільний навчальний заклад “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, до Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з адміністративним позовом заступник керівник Менської місцевої прокуратури (далі-позивач), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору–Дошкільний навчальний заклад “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (далі-третя особа) до Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (далі-відповідач), просить:

-визнати протиправною бездіяльність Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області щодо оформлення правовстановлюючих документів під будівлею та спорудою Дошкільного навчального закладу “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області;

-зобов’язати Іванівську сільську раду Семенівського району Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Дошкільним навчальним закладом “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області в с. Іван-Путь Семенівського району Чернігівської області, площею 0,0300 га.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Дошкільний навчальний заклад “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області користується земельною ділянку, площею 0,0300 га, на якій розташована будівля та господарські будівлі для обслуговування закладу, без правовстановлюючих документів, що створює передумови для надання її іншим особам, для цілей не пов’язаних із навчально-виховним процесом, та призведе до негативних наслідків і порушення прав дітей. Необхідність оформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку під приміщенням навчального закладу передбачено розпорядженням Кабінету Міністрів України. Однак відповідачем не вжито заходів для оформлення правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою площею 0,0300 га.

22.05.2018 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

31.05.2018 на адресу суду від третьої особи надійшла заява, в якій зазначено, що проти позову не заперечує та просить справу розглянути без їх участі.

31.05.2018 від відповідача надійшла заява про визнання позову та просить справу розглянути без участі представника.

04.06.2018 від позивача надійшла заява, в якій зазначено, що оскільки відповідачем позовні вимоги визнано в повному обсязі, то відповідно до вимог статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України просить вирішити питання про повернення позивачу 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Сторони на судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомленні.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Іванівський дошкільний навчальний заклад «Веселковий» загального типу Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області є юридичною особою, що підтверджується Довідкою з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України № 144 ( а.с. 41) .

05.10.2007 Іванівським сільським головою затверджено статут Іванівського дошкільного навчального закладу “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області та 09.11.2007 погодженого відділом освіти Семенівської райдержадміністрації.

Відповідно до п. 1.3. Статуту засновником дошкільного закладу є Іванівська сільська рада, яка здійснює фінансування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Діяльність дошкільного закладу направлена на реалізацію основних завдань дошкільної освіти: збереження та зміцнення фізичного і психічного здоров’я дітей, формування їх особистості, розвиток творчих здібностей та нахилів, забезпечення соціальної адаптації та готовності продовжувати освіту (п. 1.7. Статуту).

Згідно інформації, викладеної в листі Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 06.04.2018 № 109, Іванівський ДНЗ «Веселковий» знаходиться на балансі Іванівської сільської ради. Земельна ділянка розміром 0,03 га під дошкільним закладом не оформлена за відсутністю коштів у бюджеті. Керівник дошкільного закладу із заявою до сільської ради про оформлення документів на земельну ділянку не зверталась.

Відсутність правовстановлюючих документів на вказану земельні ділянку також підтверджується інформацією, викладеною в листі відділу у Семенівському районі Головного управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області від 10.04.2018 № 10-25-0.33-487/113-18 (а.с. 19).

У листі відділу у Семенівському районі Головного управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.04.2018 № 10-25-0.33-543/113-18 вказано, що відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Іванівка Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, вартість земельної ділянки, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови площею 0,0300 га під Іванівським ДНЗ «Веселковий», станом на 20.04.2018 складає 16116,00 грн.(а.с.18).

Відповідач позов визнає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно положень Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1 ст.23). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу(ч.3 ст.23).

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (ст.20) державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.

Згідно з Конституцією України (ст.116) Кабінет Міністрів України: вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина; забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування; забезпечує рівні умови розвитку всіх форм власності; здійснює управління об'єктами державної власності відповідно до закону; спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади; здійснює інші повноваження, визначені Конституцією та законами України.

Законом України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 № 794-VII визначено, що одним із повноважень Кабінету Міністрів України (ст.20) у сферах соціальної політики, охорони здоров’я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій є: здійснення державного управління у сфері охорони та раціонального використання землі, її надр, водних ресурсів, рослинного і тваринного світу, інших природних ресурсів.

Відповідно до Закону України «Про загальну середню освіту» від 13.05.1999 № 651-XIV (ч.3 ст.37) (далі Закон №651-XIV) місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у галузі загальної середньої освіти у межах їх компетенції: виконують функції засновника закладів загальної середньої освіти на відповідній території; організовують нормативне, програмне, матеріальне, науково-методичне забезпечення; сприяють проведенню інноваційної діяльності в системі загальної середньої освіти; здійснюють інші повноваження відповідно до Конституції України та законів України.

Згідно Закону України «Про освіту» №1060-XII від 23.05.1991 (ч.1 ст.63) (далі - Закон №1060-XII, чинний до 28.09.2017) матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності.

Відповідно до Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 №2145-VIII (ч.1 ч.3 ст.22) (далі - Закон №2145-VIII) юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

Згідно Закону №2145-VIII (ч.1, ч.2 ст.80) до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об'єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об'єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Одним із завдань відповідача є здійснення управління навчальними закладами, що знаходяться у межах району і належать до сфери управління райдержадміністрацією, та координація діяльності цих навчальних закладів, у т. ч. правовідносин щодо набуття права користування на земельну ділянку.

Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (надалі Кодекс №2768-ІІІ) визначено (ч.1 ст.3), що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ч.1 ст.92).

Відповідно до Закону №1060 (ч.2 ст.18) навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу. Земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Кодексу №2768-ІІІ (ч.2 ст.63 Закону №1060). Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають заклади освіти незалежно від форми власності (п. ґ ч.2 ст.92 Кодексу №2768-ІІІ ).

Відповідно до Земельного кодексу України (ч.1 ст.116) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 Кодексу №2768-ІІІ ). Згідно Кодексу №2768-ІІІ (ч.1 ст.124) визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно Кодексу №2768-ІІІ (ч.1 ст122) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (ч.1 ст.123 Кодексу №2768-ІІІ). Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у тому числі, у разі формування нової земельної ділянки. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 Кодексу №2768-ІІІ, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та цільове призначення (додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки) (ч.2 ст.123 Кодексу №2768-ІІІ).

Кодексом №2768-ІІІ (ч.3, ч.6 ст.123) встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, а у разі надання такого дозволу - у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та за необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до Кодексу №2768-ІІІ (ст.125) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 Земельного кодексу України).

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ч.1 ст.3) від 01.07.2004 №1952-VI (далі - Закон № 1952) встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження належить внесенню до Державного реєстру прав. Згідно Закону №1952 права на нерухоме майно та їх обтяження, що належать державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту реєстрації (ч.2 ст.33).

Отже, наведеними нормативно-правовими актами встановлено порядок оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Представник відповідача у заяві від 31.05.2018 вх. № 851с/18 зазначає, що питанні стосовно оформлення правовстановлюючих документів під ДНЗ “Веселковий” буде вирішено на найближчій сесії сільської ради, однак, відповідних доказів суду не надає. Крім того, відповідач у вказаній заяві зазначає, що позов визнає.

Частиною четвертою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем допущено бездіяльність щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Дошкільного навчального закладу “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, а відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Дошкільного навчального закладу “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області створює передумови для надання її іншим особам, та призведе до негативних наслідків і порушення прав дітей, тому суд дійшов висновку про необхідність зобов’язати відповідача вчинити дії, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,0300 га під Дошкільним навчальним закладом “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що знаходиться в с. Іван-Путь Семенівського району Чернігівської області.

04.06.2018 від Менської місцевої прокуратури та Прокуратури у Чернігівській області надійшли заяви про повернення з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, що становить 1762 грн. згідно платіжного доручення № 795 від 13.04.2018, у зв’язку з визнанням позову відповідачем.

Відповідно до частин першої статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п'ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з абзацами 1, 6, 7 пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду. Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

З урахуванням викладених норм, суд у даному рішенні вирішує питання про повернення позивачу п'ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В матеріалах судової справи міститься платіжне доручення №795 від 13.04.2018 на суму 1762,00 грн. про сплату судового збору Прокуратурою Чернігівської області на розрахунковий рахунок 4002, отримувач - УК у м. Чернігові /м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО - 853592, яка буде залишена у справі в копії, оригінал буде повернутий представнику позивача разом з рішенням суду.

Пунктом 3 частини шостої статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, ст.ст. 241-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Керівника Менської місцевої прокуратури (вул. Чернігівський шлях, 9, м. Мена, Чернігівська область, 15600), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Дошкільний навчальний заклад “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (вул. Молодіжна, 2, с. Іван-Путь, Семенівського району, Чернігівської області, 15432) до Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (вул. Нова, с. Іванівка, Семенівського району, Чернігівської області, 15432), про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області щодо оформлення правовстановлюючих документів під будівлею та спорудою Дошкільний навчальний заклад “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області;

Зобов’язати Іванівську сільську раду Семенівського району Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,0300 га під Дошкільним навчальним закладом “Веселковий” Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що знаходиться в с. Іван-Путь Семенівського району Чернігівської області.

Зобов'язати Управління державного казначейства у Чернігівській області м. Чернігів (, адреса: вул. Реміснича, 27, м. Чернігів, 14000) повернути 50 відсотків від суми сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 795 від 13.04.2018 в розмірі 881,00 грн. (вісімсот вісімдесят одну гривні 00 копійок) Прокуратурі Чернігівської області (вул. Князя Чорного,9, м. Чернігів, 14000, ), сплачений на розрахунковий рахунок 4002, отримувач - УК у м. Чернігові /м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО - 853592.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст складений 04.06.2018

Суддя І.І. Соломко