Справа № 815/72/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/72/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Вербицька Н. В. , Кравченко К.В. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 р. по справі № 815/72/18

позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Вірту Плюс"

відповідач ОСОБА_3 управління ДФС в Одеській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.09.2017 року № НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Вірту Плюс» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.09.2017 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вірту Плюс» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 13.09.2017 року № НОМЕР_1. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вірту Плюс» () суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

ОСОБА_3 управління ДФС в Одеській області звернулось з апеляційною скаргою на вказане рішення, просить його скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення без руху для усунення недоліку встановлених судом.

Вказана ухвала суду була направлена апелянту та відповідно отримана ним 23 березня 2018 року (а.с.153).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року продовжено строк для усунення недоліків поданої ОСОБА_3 управлінням ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вірту Плюс» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.09.2017 року № НОМЕР_1 до 21 травня 2018 року.

24 травня 2018 року від представника ГУ ДФС в Одеській області надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що станом на день подання зазначеного клопотання апелянт не має можливості виконати вимоги ухвали суду апеляційної інстанції через майновий стан.

Суд апеляційної інстанції вважає доводи скаржника щодо відсутності фінансування необґрунтованими.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання судового збору за подання апеляційної скарги.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З викладеного вбачається, що скаржник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в ухвалах від 11.01.2018 року по справі №809/1045/16, від 10.01.2018 року по справі № 242/3169/17.

Імперативними приписами частин 5,6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про відстрочку сплати судового збору.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи наявність недоліків, зазначених в ухвалі апеляційного суду від 16 квітня 2018 року, а саме: відсутність документа про сплату судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, апеляційна скарга Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року підлягає поверненню апелянту.

Керуючись статтями 169, 298, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Одеській області відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 р. повернути апелянту.

Роз'яснити апелянту, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5