Справа № 130/2847/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/2847/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шепель К.А.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

23 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 січня 2018 року (прийняте у м. Жмеринка) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання зарахувати період роботи на відповідних посадах та призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 30.11.2017 звернувся із адміністративним позовом до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області в якому, з урахуванням заяви про усунення опечатки (описки), просив визнати протиправним та скасувати рішення № 45 від 29.11.2017 Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Вінницької області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Вінницької області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, період роботи на заводі "Сектор" паяльщиком свинцю з 10.05.1979 по 21.05.2001 - та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно зі ст. 100, п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 22.11.2017.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.01.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 45 від 29.11.2017 Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Вінницької області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2

Зобов'язано Жмеринське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Вінницької області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, період роботи на заводі "Сектор" паяльщиком свинцю з 10.05.1979 по 31.08.1996 - та призначити їй з 22.11.2017 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно зі ст.100, п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що у позивача відсутня довідка уточнююча характер виконаних робіт, періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу, професію або посаду, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків якими передбачено ці роботи, відсутність посади у Списках передбачених постановою КМ СРСР №1173 від 22.08.1956 постановою від 11.03.1994 № 162. Також вказав, що в наказі про проведення атестації не значиться посада монтажника радіоапаратури чи паяльщика свинцю, крім того, у вказаному наказі взагалі відсутні відомості про проведення атестації робочих місць будь-якої з посад цеху №6 на ВАТ "Жмеринський завод "Сектор".

Позивач подав відзиву на апеляційну скаргу вказавши, що необхідними умовами для виникнення права на призначення пільгової пенсії є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку, а також документальне підтвердження за результатами атестації робочого місця.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Згідно записів трудової книжки позивачу 10.05.1979 присвоєний 2-й розряд монтажника радіоапаратури і приладів, 17.12.1985 третій розряд, 21.05.2011 позивач звільнена за скороченням чисельності штату.

Згідно додатку до колективного договору заводу "Сектор" про перелік професій від 07.02.1992, яким у дні роботи встановлюється безоплатна видача молока чи інших рівноцінних продуктів вказана професія монтажника радіоапаратури.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься:

архівна довідка № 01-14-159 від 14.07.2017 про створення, перетворення та ліквідацію заводу "Сектор";

архівна довідка № 01-14-159 від 14.07.2017, в якій вказано, що позивач (дошлюбне прізвище "Мазур") після здачі екзаменів з шкідливими умовами праці працювала монтажником радіоапаратури і приладів;

архівна довідка № 01-14-157 від 14.07.2017 про перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною;

архівна довідка № 01-14-156 від 14.07.2017, в якій вказана заробітна плата позивача з лютого 1979 року по травень 2001 року, і в якій зазначено, що заробітна плата нараховувалась позивачу до липня 1996 року включно, з серпня 1996 року по травень 2001 року у значно меншому розмірі;

архівна довідка № 01-14-158 від 14.07.2017 про те, що документи ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" про атестацію робочих місць на державне зберігання не надходили;

довідка № 01-21/236 від 22.08. 2017 арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про те, що попереднім арбітражним керуючим йому не передані документи архівного зберігання, тому він не може видати уточнюючу довідку про характер роботи позивача на заводі "Сектор".

На підтвердження загального трудового стажу позивачем надано індивідуальні відомості про застраховану особу.

29.11.2017 Жмеринське об'єднане управління ПФУ Вінницької області листом № 45 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність посади монтажника радіоапаратури і приладів у списку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, а також довідки, що підтверджує пільговий характер роботи та наказів про атестацію робочого місця.

Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача є достатній спеціальний трудовий стаж більше 7 років 6 місяців; загальний стаж її роботи становить більше 20 років, про що в трудовій книжці здійснені певні записи у відповідності до законодавства; робота за професією паяльщика свинцю, яку фактично виконував монтажник радіоапаратури та приладів, дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягаючими задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Пунктом "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-Х11(далі - Закон №1788-Х11) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 4 ст. 13 Закону №1788-Х11 передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Згідно ст. 100 Закону №1788-Х11, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону №1788-Х11 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383(далі - Порядку) встановлено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно п. 4.1 та 4.5 Порядку, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 (дата набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, який затверджений постановою КМУ від 01.08.1992 №442), відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (набрала чинності з 21.08.1992) на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Частиною другою п. 4 Порядку проведення атестації встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих (п. 10 Порядку).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Положеннями пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за № 36 про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за № 162 втратила чинність. За цією ж постановою затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначеним списком № 1, у розділі ХХІІІ "Загальні професії" під п.23 визначено право осіб, на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, які були зайняті на наступних роботах: лудильники гарячим способом, зайняті лудінням виробів припоями, що містять свинець, а також припоями, що містять шкідливі речовини 1-2 класів небезпеки або канцерогени; освинцювальники; паяльщики по свинцю (свинцевопаяльщики); паяльщики, зайняті паянням виробів припоями, що містять свинець, а також припоями, що містять шкідливі речовини 1-2 класів небезпеки або канцерогени.

Відповідно до Розділу XXI Загальні професії "Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах", затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачено посаду паяльщики по свинцю (свинцевопаяльщики).

З 19.12.2008 в Україні чинний "Технічний регламент обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні", який затверджений 03.12.2008 постановою Кабінету Міністрів України. Регламент був розроблений на підставі положень Директиви Європейського Парламенту та Ради Європейського Союзу 2002/95/ЄС від 27.01.2003, яка набрала чинності з 01.07.2006. Дана директива обмежує використання у виробництві шести небезпечних речовин, в тому числі свинцю.

До цього часу (в період роботи позивача) при паянні печатних плат застосовувався припій на основі свинцю.

На сьогоднішній день загально відомим є той факт, що головними ознаками надлишку свинцю в людському організмі, які виділили медики, є: слабкість, зниження пам'яті, швидка стомлюваність, підвищена збудливість, болі в кінцівках, головні болі, болі в животі, порушення функції нирок, утворення свинцевого нальоту на яснах.

Згідно матеріалів справи, робота позивача на посаді монтажника радіоапаратури та приладів, а фактично виконання роботи паяльщика свинцю зі шкідливими умовами праці підтверджується записами в трудовій книжці позивача, архівною довідкою № 01-14-159 від 14.07.2017 згідно якої позивач після здачі екзаменів з шкідливими умовами праці працювала монтажником радіоапаратури і приладів, архівною довідкою № 01-14-157 від 14.07.2017 де вказано, що позивач перебувала у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, архівною довідкою № 01-14-156 від 14.07.2017 про заробітну плату позивача.

Як зазначалось вище, додатком до колективного договору заводу "Сектор" про перелік професій від 07.02.1992, яким у дні роботи встановлюється безоплатна видача молока чи інших рівноцінних продуктів передбачена професія монтажника радіоапаратури.

З пояснень свідків наданих в судовому засіданні суду І інстанції слідує, що професійним завданням монтажника радіоапаратури та приладів було монтаж плат по схемах та кресленнях, а також їх розпаювання. Монтажник працював сидячи, в спецодязі (халат білого кольору), на спеціально обладнаному робочому місці з витяжною вентиляцією і повним набором монтажного інструменту і техніки, зокрема, паяльником (часто - на конвеєрі).

З наведеного вище слідує, що позивач, працюючи монтажником радіоапаратури та приладів, фактично виконувала роботу паяльщика свинцю зі шкідливими умовами праці в контексті вищезгаданого Списку № 1, а тому має право на пільгову пенсію.

Крім того, при розгляді справи апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 06.12.2015 у справі № 686/19687/14а та підтриману Верховним Судом у постанові від 13.03.2018 у справі №234/10773/17, де вказано, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону № 1788-Х11 має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Лише наявність достатніх доказів цих обставин породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про відсутність довідки про уточнюючий характер роботи, оскільки матеріалами справі підтверджується робота позивача на посаді монтажника радіоапаратури, а фактично паяльщика по свинцю, яка віднесена до Списку № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах №1173.

Крім того, надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 у справі №208/235/17(2-а/208/105/17).

Щодо відсутності доказів підтвердження атестації умов праці позивача слід вказати, що той факт, що позивач працювала із шкідливими і важкими умовами праці повний робочий день підтверджується записами в трудовій книжці, архівними довідками та поясненнями свідків наданими суду І інстанції.

Інших аргументів які б впливали на правову кваліфікацію спірних правовідносин учасники справи не навели.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно вказано, що наявність атестації робочого місця, в даному випадку, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність доказів, які підтверджують факт роботи позивача на посадах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені в Списку № 1 та характер роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії. Крім того, законодавцем вимоги про атестацію таких робочих місць введені пізніше за період роботи позивача в умовах шкідливості.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що оскільки позивач має достатній спеціальний трудовий стаж який становить більше 7 років 6 місяців, загальний стаж роботи більше 20 років, робота за професією паяльщика свинцю, яку фактично виконував монтажник радіоапаратури та приладів, дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, то позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає крім випадків передбачених передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.