Справа № 804/1971/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року Справа № 804/1971/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль Д" до Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу
Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №431 від 14.03.2018р. «Про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д».
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідача відсутня одна із обовязкових обставин для призначення та проведення позапланової документальної виїзної перевірки позивача на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, а саме: факт не надання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на обовязковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, оскільки позивачем надані у встановлений законом строк відповіді на два запити відповідача. Водночас, направлені позивачу від контролюючого органу письмові запити від 14.12.2017р. та від 31.01.2018р. не відповідають вимогам законодавства, оскільки не містять чітких підстав для їх надіслання, а отже у підприємства не виникло обовязку надавати відповіді на ці запити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2018р. суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфановою О.В. прийнято до провадження адміністративну справу №804/1971/18 та справа призначена до розгляду в судовому засіданні/
Представник позивача у судовому засіданні, яке призначене на 15.05.2018р., підтримав предявлений адміністративний позов, посилаючись на обставини, викладені у ньому.
Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, згідно з яким відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки спірний наказ складено відповідно до вимог чинного законодавства.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
При цьому, вищевказаним запитом було зобовязано позивача надати наступні завірені належним чином копії документів: договорів та специфікацій до них, на виконання яких були проведені операції (копії договорів та специфікацій до них); задекларований податковий кредит підтвердити копіями видаткових накладних, тощо; сертифікати і декларації походження товару, паспорти виробника; первинні документи, щодо транспортування (товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт, тощо);документально оформлені повноваження осіб на здійснення господарської операції, які посередньо здійснювали передачу, та одержання товару; регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесене інформацію з запитуваних первинних документів; документи, відповідно до яких проводились розрахунки між підприємствами за реалізовані товари (роботи, послуги), стан розрахунків на початок та кінець періоду взаємовідносин (копії платіжних доручень, векселів актів взаємозаліку та інше).
Також, відповідач просив надати інформацію, де саме укладались та ким підписувались господарські договори на поставку товарів та надати пояснення щодо відображення в декларації з податку на прибуток здійснених господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Ізотранс» за період серпень вересень 2017 року з питання включення до складу витрат з відображенням кореспонденції рахунків.
На вищевказаний запит позивачем направлено лист від 11.01.2018р. №22, в якому, зокрема, зазначалося, що запит відповідача оформлено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме п.п.73.3 п.73 ПК України, оскільки в ньому не зазначено яку саме норму податкового законодавства порушено підприємством та відмовлено у наданні запитуваних документів.
При цьому, вищевказаним запитом було зобовязано позивача надати завірені належним чином копії документів що підтверджують реальність господарської операції з ТОВ «ФІРМА «БРІАН» та надати інформацію, де саме укладались та ким підписувались господарські договори на поставку товарів та надати пояснення щодо відображення в декларації з податку на прибуток здійснених господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «ФІРМА «БРІАН» за період липень 2017 року з питання включення до складу витрат з відображенням кореспонденції рахунків.
На вищевказаний запит позивачем направлено лист від 21.02.2018р. №90, в якому, зокрема, зазначалося, що запит відповідача оформлено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме абз. 2 п.73.3 ст.73 ПК України, оскільки в ньому не зазначено інформацію, яка підтверджувала б наявність однієї з підстав для надсилання запиту та відмовлено у наданні запитуваних документів.
Відповідно до наказу №431 від 14.03.2018р. та направлень на перевірку від 16.03.2018р. №103/28-10-46-11, №104/28-10-46-11 посадовими особами відповідача здійснено виїзд на адресу позивача для проведення виїзної позапланової документальної перевірки, однак посадовими особами підприємства відмовлено у допуску до перевірки, про що складено акт про не допуск до проведення перевірки від 19.03.2018р. №31/28-10-46-11.
Вирішуючи означений адміністративний позов, суд зважає на наступне.
Відповідно до пп.16.1.7 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Відповідно до приписів п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані, зокрема: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Як встановлено п.73.3 ст.73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит (абз.11 п.73.3 ст.73 ПК України). Аналогічні вимоги містяться у пунктах 9, 10, 12, 16 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1245 від 27.12.2010р.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Як слідує з матеріалів справи, підставою для призначення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки позивача у наказі №431 від 14.03.2018р. зазначено пп. 78.1.1 та 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.
Виходячи із змісту пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, наказ на проведення документальної позапланової виїзної перевірки може бути видано за обставин щодо виявлення фактів порушення законодавства за наслідками виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Перелік таких обставин є вичерпним.
Згідно вимог пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Як слідує з наказу №431 від 14.03.2018р., в його преамбулі не зазначено взагалі підстав для проведення позапланової виїзної документальної перевірки, а вказано лише посилання на вищезазначені норми ПК України, що не є достатньою підставою для призначення проведення перевірки.
Судом також досліджено запити відповідача від 14.12.2017р. та 31.08.2018р., внаслідок чого встановлено, що вони не містять конкретної підстави для їх надіслання відповідно до п.73.3 ст.73 (абзац 3), тобто запити складені з порушенням вимог, викладених в абзацах 1, 2 цього пункту ст.73 ПК України, що звільняє платника від обов'язку надати відповіді на такі запити.
Крім того, враховуючи зміст запитів від 14.12.2017р. та від 31.01.2018р., суд зазначає, що при їх складанні порушено п.10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, фактично не визначено підстави для надіслання запиту позивачу.
Зокрема, у вказаних запитах міститься лише посилання про можливе допущення порушення норм податкового законодавства під час здійснення господарських операцій, при цьому усі сумніви контролюючого органу щодо належної податкової дисципліни стосується не позивача, а його контрагентів.
Оскільки фактично вищевказані запити не відповідають вимогам законодавства, а саме не містять чітких підстав, з якими податковий орган повязує порушення ТОВ «Стиль Д» та необхідність надання інформації, яка це підтверджує, про що предметно окреслено позивачем у письмових відповідях на вказані запити,фактично у останнього не виникло обовязку надавати відповіді на дані запити.
Водночас у відповідача була відсутня одна із обовязкових обставин для призначення та проведення позапланової документальної виїзної перевірки позивача на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, а саме: факт не надання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на обовязковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, оскільки позивачем надані у встановлений законом строк відповіді на два запити відповідача.
Враховуючи відсутність у запитах контролюючого органу, що стали передумовою для прийняття оскаржуваного наказу, підстав для їх направлення, як підстав для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, очевидним є те, що у відповідача відсутні правові підстави для направлення вказаних запитів.
При цьому суд зазначає, що у запиті від 31.01.2018р. відповідач просив надати копії документів та пояснення щодо реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Ізотранс» за листопад 2017 року, в той час як в спірному наказі відповідач призначив перевірку по взаємовідносинам з ТОВ «Ізотранс» за період з 01.08.2017р. по 30.10.2017р.
З огляду на означене у контролюючого органу були відсутні підстави для прийняття наказу №431 від 13.03.2018р., у звязку з чим даний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням означеного суд прийшов до висновку про задоволення вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу №431 від 14.03.2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «ТОВ «Стиль Д».
Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов був задоволений, суд вважає за необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1762 грн.
Керуючись ст. ст. 244, 245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ №431 від 14.03.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки "ТОВ "СТИЛЬ Д" Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1