Справа № 802/522/18-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 травня 2018 р. Справа № 802/522/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 12 грудня 2017 року, досягнувши 50 років, маючи загальний страховий стаж 29 років 2 місяці, пільговий стаж за Списком № 1 - 25 років 1 місяць 27 днів, він звернувся до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пільгової пенсії у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Разом із тим, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області за вих. № 45/09-46/02 від 05.01.2018 року його повідомили про рішення комісії згідно якого, йому підтверджено період роботи з 15.02.1986 року по 21.08.1992 рік до стажу, який дає право пільгового забезпечення за Списком № 1. В підтвердженні періоду його роботи з 22.08.1992 року по 15.12.2003 рік як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 - комісія відмовила, посилаючись на відсутність відомостей про заробітну плату та відсутність даних про проведення та результати атестації робочих місць. На підставі відкладеного, листом № 158/09-42/02 від 02.02.2018 року, Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повідомило його про те, що рішенням № 35 від 26 січня 2018 року відмовлено в призначенні пільгової пенсії.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 19.02.2018 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 14.03.2018 року.

14.03.2018 року судове засідання не відбулось, у звязку з перебування головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 27.03.2018 року.

Ухвалою від 27.03.2018 року судовий розгляд справи відкладено на 10.04.2018 року, у звязку з неможливістю прибуття у судове засідання представника відповідача.

10.04.2018 року у звязку із неможливістю прибуття у судове засідання представника позивача, судовий розгляд справи відкладено на 23.04.2018 року.

23.04.2018 року клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи задоволено часткового та відкладено судовий розгляд справи на 24.04.2018 року. Крім того, у судовому засіданні 23.04.2018 року представник позивача відмовився від клопотання про залучення до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_4 з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою від 24.04.2018 року зупинено провадження у справі до 21.05.2018 року з метою надання сторонам часу для примирення. Наступне судове засідання призначено на 22.05.2018 року.

У судовому засіданні 22.05.2018 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Додатково зазначили, що факт трудової участі позивача повний робочий день, починаючи з 21.04.1987 року по 2002 рік в КСП «Маяк» та СТОВ «Маяк», в якості коваля, встановлений рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.06.2005 року. Також вказали, що відповідачем не враховано, що в період з 26.11.2007 року по 01.12.2008 року позивач працював ковалем в ТОВ "Лан" с. Михайлівка та з 26.01.2011 року по 02.01.2013 року ковалем в ФГ "Маяк" с. Михайлівка.

Представник відповідача у судовому засідання заперечила щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що позивач дійсно працював ковалем з 15.02.1986 року по 15.12.2003 року, разом із тим, період з 22.08.1992 року по 15.12.2003 року не може бути зарахований до його пільгового стажу, оскільки відсутні будь-які дані про проведення та результати атестації робочих місць. Крім того, вказала на те, що посада коваля не була передбачена у чинному на той момент Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 року №162.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що починаючи з 21.04.1987 року по 2002 рік включно, позивач працював ковалем в КСП «Маяк». В 2002 році КСП «Маяк» реорганізовано в СТОВ «Маяк», де позивач пропрацював ковалем до 2003 року.

12 грудня 2017 року позивач звернувся до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пільгової пенсії у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом із тим, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області за вих. № 45/09-46/02 від 05.01.2018 року його повідомили про рішення комісії, згідно якого віднесено період його роботи з 15.02.1986 року по 21.08.1992 рік до стажу, який дає право на пільги за Списком № 1. В підтвердженні періоду його роботи з 22.08.1992 року по 15.12.2003 рік як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 - комісія відмовила, посилаючись на відсутність відомостей про заробітну плату та відсутність даних про проведення та результати атестації робочих місць.

Листом від 02.02.2018 року № 158/09-42/02 відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 35 від 26 січня 2018 року йому відмовлено в призначенні пільгової пенсії.

Незгода позивача із такою відмовою зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і пятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

В даному ж випадку, позивачу зараховано до пільгового стажу період його роботи з 15.02.1986 року по 21.08.1992 року, натомість відмовлено в зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року по 15.12.2003 рік, оскільки вказаний період роботи не підтверджений результатами атестації робочих місць.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набрав чинності з 21 серпня 1992 року, далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є:

1) зайнятість позивача повний робочий день на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах саме за Списком №1;

2) документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 2 грудня 2015 року (справа № 21- 1329а15) висловлював правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Верховний Суд підтримав таку позицію у своїх постановах від 23.01.2018 (справа 732/2003/14) від 30.01.2018 (справи №506/384/17, №462/1675/14-а).

В даному ж випадку, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували проведення в КСП «Маяк» та СТОВ «Маяк» атестації робочих місць, що, на переконання суду, виключає можливість зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи в зазначених товариствах починаючи з 22.08.1992 року по 15.12.2003 рік.

При цьому, суд також критично оцінює посилання позивача на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.06.2005 року, оскільки, сам факт трудової участі позивача в КСП «Маяк» та СТОВ «Маяк» ковалем повний робочий день відповідачем і не заперечується, однак, в силу відсутності доказів проведення атестації робочих місць, період з 22.08.1992 року по 15.12.2003 рік, не може бути зарахований до пільгового стажу.

Що ж до посилань представника позивача на періоди роботи позивача з 26.11.2007 року по 01.12.2008 року ковалем в ТОВ "Лан" с. Михайлвка та з 26.01.2011 року по 02.01.2013 року ковалем в ФГ "Маяк" с. Михайлівка, то суд зазначає, що оцінка вказаним періодам роботи ОСОБА_4 з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах не надавалась.

Крім того, будь-яких доказів в підтвердження проведення атестації робочих місць у вказані періоди матеріали справи також не містять. Факт відсутності атестації робочих місць не заперечувався також в судовому засіданні позивачем та його представником.

Враховуючи усі вище викладенні обставини, суд приходить до висновку, що Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (с. Михайлівка, Ямпільський район, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Незалежності, 9, м. Ямпіль, Вінницька область, ).

Повний текст рішення складено 29.05.2018 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна