Справа № 333/560/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 травня 2018 року о/об 12 год. 40 хв.Справа № 333/560/18 ЗП/808/93/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжі області (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка Карого, 25-а, )

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

за участі:

позивача - ОСОБА_1

(особа посвідчується паспортом серія СВ №349966)

представника позивача - ОСОБА_2

(діє на підставі договору б/н від 02.05.2018 року)

представника відповідача - ОСОБА_3

(діє на підставі довіреності № 70/091 від 03.01.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжі (далі - відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення №2 від 05 січня 2018 року відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати відповідача, призначити позивачу ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі наданих документів та провести її виплату з 20 грудня 2017 року.

Ухвалою судді від 19 березня 2018 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано та зобовязано подати до суду усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 02 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом осіб) та призначено перше судове засідання на 02 травня 2018.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові та пояснили наступне. Позивач вважаючи, що має право на призначення пенсії 20 грудня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Та рішенням відповідача від 05 січня 2018 року № 2 було відмовлено щодо призначення та виплати пенсії на пільгових умовах. Вважаючи рішення протиправним та яке підлягає скасуванню позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги.

Представник Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжі області в судовому засіданні проти позову заперечив та просив в задоволені позовної заяви відмовити з підстав викладених в відзиві. В якому зазначено, що відповідачем правомірно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії, оскільки зараховано до пільгового стажу за списком 2 період роботи на ВАТ «Мясокомбінат» Мясний стандарт» машиністом аміачно холодильних установ з 05 липня 1994 року по 06 квітня 2000 року та з 09 червня 2003 року по 14 червня 2006 року. Та період роботи позивача з 06 квітня 2000 року по 09 червня 2003 року до пільгового стажу роботи ОСОБА_1В, не зараховано до спеціального стажу, оскільки підприємством не була проведена атестація робочого місця. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 02 травня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача розглянувши матеріали справи, суд зясував наступне.

Суд з матеріалів справи встановив, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 вважаючи, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, 20 грудня 2017 року звернувся до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2) згідно пункту 2 розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») та пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (Комунарський відділ) прийняло 05 січня 2018 року рішення №2, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно пункту 2 розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») та пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки пільговий стаж є недостатнім для призначення пенсії згідно пункту 2 розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з прийнятим рішенням у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Та статтею 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд проаналізувавши матеріали справи встановив, що підставою для відмови Шевченківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (Комунарського відділу) у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, стало рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, яким вирішено до пільгового стажу за списком №2 зарахувати лише 8 років 11 місяців 09 днів. А повинно бути не менш як 12 років 6 місяців.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Слід зазначити, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому відповідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій та посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01 серпня 1992 року №442, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджено за результатами атестації. Результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно пункту 10 Порядку застосування Списків №1 та №2 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Отже, основним документом який підтверджує наявний трудовий стаж є трудова книжка, і лише за її відсутності або відсутності у трудовій книжці відповідних записів, приймають уточнюючі довідки про періоди роботи не зазначені у трудовій книжці.

Як вбачається із довідок від 14 серпня 2006 року № 581 та від 07 лютого 2008 року № 19, які видані ВАТ «Мясокомбінат «Мясний стандарт», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював повний робочий день у «ВАТ «Мясокомбінат «Мясний стандарт»» з 07 липня 1994 року по 14 серпня 2006 року на посаді машиніст холодильних установок котрі обслуговують аміачно холодильних установок, що передбачено Списком №2 розділ ХХІІІ підрозділ 341.

Суд оглянув наявні записи у трудовій книжці позивача БТ-І № 1894689 від 28 вересня 1978 року, якою підтверджується факт роботи позивача на посаді машиніст холодильних установок котрі обслуговують аміачно холодильних установок у ВАТ «Мясокомбінат «Мясний стандарт» в період з 07 липня 1994 року по 14 серпня 2006 року.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що ВАТ «Мясокомбінат «Мясний стандарт» своїми довідками від 14 серпня 2006 року № 581 та від 07 лютого 2008 року № 19 підтвердив ОСОБА_1 пільговий стаж роботи за Списком № 2 в період з 07 липня 1994 року по 14 серпня 2006 року.

Отже суд дійшов до висновку що позивач має достатньо стажу, зокрема і пільгового стажу, для призначення пенсії, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість у відмові про призначення пенсії ОСОБА_1, докази позивача не спростовані, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжі області (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка Карого, 25-а, ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення №2 від 05 січня 2018 року Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжі області про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжі області, призначити позивачу ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі наданих документів та провести її виплату з 20 грудня 2017 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжі області (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка Карого, 25-а, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 704 гривні 80 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення буде складено у повному обсязі відповідно до частини 3 статті 243 КАС України, протягом пяти днів.

Рішення у повному обсязі виготовлено 07 травня 2018 року.

Суддя Д. В. Татаринов