Справа № 826/20766/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 травня 2018 року справа №826/20766/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.)
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 1, Фонд) 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Міхна Сергія Семеновича (далі по тексту - відповідач 3, Уповноважена особа Міхно С.С.) 3. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Куренного Олександра Вікторовича (далі по тексту - відповідач 3, Уповноважена особа Куренний Р.В.)
третя особаПублічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" (далі по тексту - третя особа, ПАТ "Брокбізнесбанк")
про1) визнання протиправною бездіяльності (ненадання відповіді) відповідачем 3 щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду; 2) стягнення з відповідача 1 на користь позивача грошових вкладів з відповідними відсотками, які їй належать згідно свідоцтва про право на спадщину за законом БТМ №457086 і які знаходяться в ПАТ "Брокбізнесбанк" на карткових рахунках НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 в сумі 534 650,44 грн., враховуючи отримані гарантовані 200 000,00 грн.
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, оскільки вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо не надання відповіді щодо включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки така бездіяльність суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та порушує право на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року, позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куренного О.В. щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 04 липня 2014 року про визнання вимог кредитора.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2017 року №К/800/27581/15 попередні судові рішення у справі скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Направляючи справу на новий розгляд, Вищий адміністративний суд України вказав наступне: "…суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов щодо визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду щодо ненадання відповіді на заяву позивача від 04.07.2014 року про визнання вимог кредитора, як на підставу її задоволення вказали на те, що під час формування реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідальними особами, згідно службової записки банку, до реєстру помилково не були включені грошові вимоги позивача у розмірі 511 365,15 грн. У той же час, вказавши на протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень, суди не вжили заходів на усунення порушення прав позивача.

При цьому суди не звернули увагу на те, що заявлена позивачем вимога стосувалась визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 3 КАС України відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до матеріалів справи позовні вимоги, які вирішені судами, були адресовані також уповноваженій особі Фонду, у тому числі щодо визнання протиправною її бездіяльності, зобов'язання вчинити дії. Однак відповідно до судових рішень її процесуальний статус був визначений як третя особа без самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином розглянуті судами та частково задоволені вимоги не відповідають за змістом заявленим позивачем вимогам, а також були пред'явлені до особи, яка не набула статуту відповідача…".

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2017 року прийнято адміністративну справу №826/20766/14 до провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач подав заяву про зміну позовних вимог від 12 вересня 2017 року, у якій виклав позовні вимоги у наступній редакції: 1) визнати протиправною бездіяльність (ненадання відповіді) відповідачем 3 щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду; 2) стягнути з відповідача 1 на користь позивача грошових вкладів з відповідними відсотками, які йому належать згідно свідоцтва про право на спадщину за законом БТМ №457086 і які знаходяться в ПАТ "Брокбізнесбанк" на карткових рахунках НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 в сумі 534 650,44 грн., враховуючи отримані гарантовані 200 000,00 грн.

Таким чином, предметом спору у даній справі є бездіяльність Уповноваженої особи Куренного Р.В. щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду, та стягнення суми вкладів, які знаходяться у банку.

При цьому суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги не стосуються включення ОСОБА_1 до акцептованого реєстру кредиторів чи внесення змін до нього, а тому вважає, що дана справа є публічно-правовим спором та належить до юрисдикції адміністративного суду, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №813/921/16, провадження №11-126апп18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року залучено до участі в адміністративній справі Уповноважену особу Фонду Міхна С.С., в якості співвідповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2018 року залучено до участі в адміністративній справі Уповноважену особу Фонду Куренного О.В., в якості співвідповідача; виключеного останнього з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Під час нового розгляду справи відповідачем 1 подано відзив на позов, в якому зазначено про відсутність протиправною поведінки позивачів, тому що позивач отримав гарантовані суми відшкодування за вкладами у ПАТ "Брокбізнесбанк", зокрема у розмірі 200 000,00 грн. за вкладами ОСОБА_6, у розмірі 2 710,08 грн. та 77 887,73 грн. за вкладами ОСОБА_1; на суму 516 371,00 грн. позивача включено в четверту чергу реєстру акцептованих вимог кредиторів банку.

Відповідачем 2 подано додаткове заперечення проти позову, в якому зазначено про відсутність порушеного права позивача, з огляду на отримання гарантованої суми на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку.

У судове засідання 16 квітня 2018 року представник позивача не прибув, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності; представник відповідачів 2, 3 та третьої особи проти позову заперечив; представник відповідача 1 до суду не прибув; на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

13 березня 2014 року державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видано свідоцтво та посвідчено спадок ОСОБА_6 спадкоємицею якого є ОСОБА_8 Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з грошових вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ "Брокбізнесбанк": на картковому рахунку НОМЕР_2, залишок коштів на якому становить 58 994,08 грн., 13 452,15 доларів США та 8 323,21 євро; на картковому рахунку НОМЕР_3, залишок коштів на якому становить 373 159,49 грн.; на картковому рахунку НОМЕР_4, залишок коштів на якому становить 10 090,75 грн.

Зазначені рахунки належали спадкодавцю на підставі повідомлення ПАТ "Брокбізнесбанк" від 06 березня 2014 року за №158/050 ЛВ.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 "Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду 28 лютого 2014 року прийнято рішення №9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк".

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк" запроваджено строком на три місяця з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №42 від 03 червня 2014 року повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ "Брокбізнесбанк" Куренного О.В. подовжено з 03 червня 2014 року до дня отримання Фондом рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк".

Постановою Правління Національного банку України №339 від 10 червня 2014 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №45 від 11 червня 2014 року розпочата ліквідація ПАТ "Брокбізнесбанк", уповноваженою особою Фонду на ліквідацію призначено Куренного О.В. на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №2227 від 31 травня 2017 року про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "Брокбізнесбанк", відповідно до якого повноваження ліквідатора банку делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Міхну С.С. з 06 червня 2017 року.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частин другої та четвертої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частина п'ята статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Частина друга статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

41) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частина друга статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина перша статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом.

З наведених норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вбачається, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у тому за договором про банківського рахунку, у межах гарантованої суми за рахунок коштів Фонду; в частині ж коштів, що перевищує гарантовану суму вкладів, особи, яка виплачується за рахунок Фонду, фізична особа, як кредитор, може заяви про свої вимоги до банку, що ліквідується, шляхом подання відповідної заяви уповноваженій особі Фонду.

Наявні у справі докази підтверджують, що ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи Куренного О.В. із заявою від 19 червня 2014 року, у якій просила повернути грошові вклади з відповідними відсотками, які отримані за правом на спадщину БТМ №457086 і які знаходяться в ПАТ "Брокбізнесбанк" на карткових рахунках НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4; при цьому позивач зазначив про отримання нею гарантованих Фондом коштів у розмірі 200 000,00 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви начальник управління діловодства ПАТ "Брокбізнесбанк" надано відповідь у листі від 09 липня 2014 року №7601/010-04, в якому ОСОБА_1 повідомлено про початок здійснення процедури ліквідації банку, призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку та роз'яснено порядок прийняття вимог кредиторів.

Крім того, позивач подав відповідачу 3 заяву про визнання вимог кредиторів від 04 липня 2014 року, у якій просив визнати ОСОБА_1 кредитором банку та повернути грошові кошти, які перевищують гарантовану суму виплат Фондом.

Суд встановив, що згідно з роздруківкою з програмного комплексу щодо відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_1 отримала суми відшкодування за вкладами у ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду, зокрема 200 000,00 грн. за вкладами ОСОБА_6; 2 710,08 грн. та 77 887,73 грн. за власними вкладами ОСОБА_1; відповідно до витягу з переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк", акцептованих уповноваженою особою Фонду станом на 30 січня 2018 року, ОСОБА_1 включена до четвертої черги вимог кредиторів банку на суму коштів у розмірі 516 371,00 грн.

З викладеного вбачається, що у межах спірних правовідносин уповноважені особи Фонду вчинили необхідні дії, передбачені Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та направлені на отримання позивачем грошових коштів, розміщених у ПАТ "Брокбізнесбанк", що свідчить про безпідставність позовних вимог у цій частині.

Посилання позивача на не отримання відповіді Уповноваженої особи Куренного Р.В. щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду, є помилковими, оскільки, як встановлено вище, відповідь на заяву ОСОБА_1 від 19 червня 2014 року надана у листі від 09 липня 2014 року №7601/010-04.

Суд також не погоджується з позовними вимогами про стягнення з відповідача 1 на користь позивача грошових вкладів з відповідними відсотками, які їй належать згідно свідоцтва про право на спадщину за законом БТМ №457086 і які знаходяться в ПАТ "Брокбізнесбанк".

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів встановлена у статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з частиною першою якої кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом.

Отже, кредиторські вимоги погашаються за рахунок коштів, що надійшли від продажу ліквідаційної маси банку відповідно до встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" черговості.

Враховуючи викладене, кошти позивачу будуть повернуті в порядку черговості, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про передчасність позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність своїх дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (79011, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко