Справа № 826/10797/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 березня 2018 року 12:38 № 826/10797/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Борсуковської О.А.,

за участю сторін:

представника позивача - Ромащенко О.М.,

представника відповідача - Голіней І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - позивач) до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ш» № та № від 25.05.2017 за платежем: податок на додану вартість, 14010100 на суму 1 026 153,31 грн. та 1 631 723,60 грн., відповідно, які винесені Офісом великих платників податків ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає помилковими зазначені в акті висновки щодо порушення ним строків сплати податку, а прийнятті на підставі спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.

В наданому суду відзиві на позов представник відповідача зазначив, що проти позову заперечує, посилаючись на порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток, по деклараціях, протягом строків, визначених статтею 57 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивача притягнено до відповідальності у вигляді штрафу.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Офісом великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» щодо своєчасності перерахування до бюджету узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість за 2015 - 2017 роки, за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 25.04.2017 №920/28-10-41-04/37199618.

За результатами проведення камеральної перевірки, встановлено порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено податок на додану вартість за 2015 - 2017 роки на суму 21 448 002,37 грн.

На підставі акту камеральної перевірки від 25.04.2017 №920/28-10-41-04/37199618 Офісом великих платників податків ДФС прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ від 25.05.2017 на суму 1 631 723,60 грн. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (16 317 236,00 грн.*10%);

№ від 25.05.2017 на суму 1 026 153,31 грн. у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (5 130 766,55 *20) .

Не погоджуючись з правомірністю та обґрунтованістю вказаних рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно положень статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Оскільки предметом контролю при проведенні камеральної перевірки є правильність складання податкових декларацій (розрахунків), то документами, які мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Камеральна перевірка може проводитися виключно на підставі даних, вказаних в звітності. Податковим законодавством не передбачено витребування будь-яких документів від платника податків до початку проведення камеральної перевірки. Також податковий орган не вправі вимагати надання будь-яких інших додаткових документів і під час її проведення.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.16.1.4. Податкового кодексу України).

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. (п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

За змістом пункту 49.18.3 статті 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до 50.1 ст. 50 Податкового Кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. (п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України).

Пунктом 131.2. ст.131 Податкового кодексу України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлюється Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що зареєстрований наказ Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками (п.1 розділу 2 Порядку №422).

Операції в інтегрованій картці платника здійснюються в хронологічному порядку (п.7 розділу 2 Порядку №422)

Погашення податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідними документами.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації у розмірі 5442238 грн з граничним терміном сплати - 30.12.2014, дата сплати - 30.01.2015 з строком затримки - 31 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 23.01.2015 у розмірі 8956699 грн. з граничним терміном сплати - 27.04.2015, дата сплати - 29.04.2015 з строком затримки - 2 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 23.01.2015 у розмірі 8956699 грн. з граничним терміном сплати - 27.04.2015, дата сплати - 29.04.2015 з строком затримки - 3 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації від 17.04.2015 у розмірі 6976884 грн. з граничним терміном сплати - 30.04.2015, дата сплати - 25.05.2015 з строком затримки - 26 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації від 19.05.2015 у розмірі 9437339 грн. з граничним терміном сплати - 30.05.2015, дата сплати - 26.06.2015 з строком затримки - 26 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації від 19.05.2015 у розмірі 9437339 грн. з граничним терміном сплати - 30.05.2015, дата сплати - 26.06.2015 з строком затримки - 27 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації від 19.05.2015 у розмірі 9437339 грн. з граничним терміном сплати - 30.05.2015, дата сплати - 03.07.2015 з строком затримки - 34 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації від 19.05.2015 у розмірі 9437339 грн. з граничним терміном сплати - 30.05.2015, дата сплати - 03.07.2015 з строком затримки - 34 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації від 19.05.2015 у розмірі 9437339 грн. з граничним терміном сплати - 30.05.2015, дата сплати - 03.07.2015 з строком затримки - 34 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації (уточнюючий розрахунок) від 01.02.2014 у розмірі 160102 грн. з граничним терміном сплати - 23.06.2015, дата сплати - 03.07.2015 з строком затримки - 10 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкових повідомлення-рішення від 10.07.2015 у розмірі 2945645 грн. з граничним терміном сплати - 23.07.2015, дата сплати - 27.07.2015 з строком затримки - 4 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації від 17.07.2015 у розмірі 14718488 грн. з граничним терміном сплати - 30.07.2015, дата сплати - 11.08.2015 з строком затримки - 12 день;

позивачем самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації від 20.12.2016 у розмірі 16988673 грн. з граничним терміном сплати - 30.12.2016, дата сплати - 24.01.2017 з строком затримки - 24 день.

Таким чином, наведені обставини та досліджені судом документальні докази суд вважає достатніми для висновку про те, що товариством порушено терміни сплати узгоджених сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначених Податковим кодексом України.

Підсумовуючи викладене, оскільки позивачем не своєчасно сплачено грошові зобов'язання з податку на додану вартість за вказані роки, висновок податкового органу про порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та застосування штрафу відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, на думку суду, є правомірним.

За таких обставин, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно, враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись положеннями статей 6, 8, 9, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення виготовлено 25.05.2018.

Суддя Є.В.Аблов