Справа № 823/2049/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2049/17 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення частини невиплаченого грошового забезпечення у вигляді доплати за службу у нічний час, стягнення заборгованості по індексації грошового забезпечення та виплати компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строку, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017 р. ОСОБА_2 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 09.06.2017 в сумі 5800 грн.; по індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 30.11.2017 в сумі 3048 грн.; компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв'язку з порушенням строків виплати - доплати за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 09.06.2017 на користь в сумі 1920 грн. 75 коп. та компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв'язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 по 30.11.2017 в сумі 760 грн. 25 коп.

Позов обґрунтовано тим, що дії відповідача щодо невиплати йому доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення є такими, що порушують його права.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 р. позов задоволено частково: стягнуто з Департаменту патрульної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час на користь ОСОБА_2 (18000, АДРЕСА_1) в сумі 4691 (чотири тисячі шістсот дев'яносто одну) грн. 23 коп., та стягнуто з Департаменту патрульної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) заборгованість по індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 (18000, АДРЕСА_1) в сумі 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 85 коп. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу про скасування постанови суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та просить прийняти рішення про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що при задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час та індексації, судом не було враховано всіх обставин порядку та підстав нарахування грошового забезпечення позивачу.

Позивач не скористався правом оскарження рішення в частині відмовлених позовних вимог, відзив на апеляційну скаргу відповідача також не надано.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що з 24.03.2016 по 30.06.2017 ОСОБА_2 перебувала на посаді інспектора, а у період з 01.07.2017 по 30.11.2017 - командира роти №3 батальйону управління патрульної поліції у місті Черкасах Департаменту патрульної поліції України у званні рядового та лейтенанта поліції, відповідно.

Відповідно до графіку розстановки нарядів та несення служби особовим складом управління патрульної поліції у місті Черкасах Департаменту патрульної поліції України за період з 24 березня 2016 по 9 червня 2017 року включно, ОСОБА_2 відпрацювала 106 нічних змін, з урахуванням відпусток, лікарняних та вихідних днів.

22.10.2017 позивач направила начальнику Департаменту патрульної поліції Жукову Є.О. рапорт з вимогою сплатити доплату за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 08.06.2017 р. в сумі 4236 грн., однак на момент звернення до суду з позовом відповіді не отримала.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що індексація позивачу не виплачувалася і заборгованості по ній не зазначено.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі по тексту - Постанова № 988) визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п. 5 Постанови №988 визначено обов'язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських - затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260).

Згідно п. 5 Розділу І вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, що узгоджується з п. 11 Розділу І Порядку № 260.

Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку №260, поліцейським, які виконують службові обов'язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов'язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Як вірно встановлено судом та не заперечується відповідачем, за період з 01.03.2016 по 30.06.2017 року включно, ОСОБА_2 відпрацювала в Управлінні патрульної поліції у місті Черкасах БУПП № 3 нічні зміни, що підтверджується наявними у матеріалах адміністративної справи копіями графіків несення служби особовим складом підрозділів УПП в м. Черкасах та довідкою (витягом) з обліку несення поліцейськими служби в нічний час.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що ОСОБА_2 мала бути виплачена доплата за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 04.06.2017 у розмірі 4691 грн., відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку №260.

Отже, не заслуговують на увагу суду аргументи відповідача, що позивачу виплачувалося грошове забезпечення в межах граничних розмірів такого грошового забезпечення, зокрема, здійснено виплату посадового окладу, доплату за спеціальне звання, за вислугу років, а решту грошового забезпечення до граничних його розмірів компенсувалось щомісячною премією, оскільки у відповідності до вимог Постанови № 988 та положень Порядку № 206 - доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов'язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 вищевказаної Постанови № 988.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів погодитись з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню в вигляді доплати за службу у нічний час.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дії в частині невиплати індексації грошового забезпечення та зобов'язання нарахувати і виплатити вказані кошти, апелянт обґрунтовує тим, що зміни до п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078, які визначили підстави здійснення індексації грошового забезпечення поліцейських, були внесені постановою Кабінету Міністрів України № 782 від 18.10.2017 року, отже виплата індексації грошового забезпечення до цього часу не здійснювалась .

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком відповідача з огляду на наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282) визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 2 Закону №1282- ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статтей 4, 6 Закону № 1282- ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає необґрунтованими аргументи апелянта, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватись лише з набранням чинності постановою КМУ №782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повне судове рішення складено 29.05.2018 р.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення частини невиплаченого грошового забезпечення у вигляді доплати за службу у нічний час, стягнення заборгованості по індексації грошового забезпечення та виплати компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строку - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

М.І. Кобаль