Справа № 555/854/18
Суддя: Собчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/854/18
Номер провадження 2-а/555/40/18
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2018 р. м.Березне

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Мисливствознавця Березнівського району ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Березнівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до Мисливствознавця Березнівського району ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Також позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої особа покликається на те, що з метою забезпечення свого конституційного права на судовий захист від безпідставних звинувачень він звернувся до Березнівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом, однак постановою від 31.10.2017 року суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 року було задоволено частково його апеляційну скаргу, постанову Березнівського районного суду Рівненської області скасовано, однак судом апеляційної інстанції прийнято процесуальне рішення про залишення позовної заяви без розгляду з мотивів звернення до суду за пропущеного процесуального строку.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 16.05.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду було відмовлено, адміністративний позов ОСОБА_1 до Мисливствознавця Березнівського району ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення залишено без розгляду.

Збіг тяжких сімейних обставин, повязаний з необхідністю догляду за важкохворими рідними та близькими членами сімї унеможливив своєчасне звернення за захистом його прав та законних інтересів, однак такі обставини є поважними причинами з врахуванням яких суд може поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк звернення до адміністративного суду.

Дослідивши надані позивачем копії документів, перевіривши матеріали позовної заяви, заяву про поновлення строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, а позовну заяву ОСОБА_1 до Мисливствознавця Березнівського району ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення і додані до неї документи повернути позивачу.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строків звернення до суду та наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд виходив з наступного.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов'язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропущення зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перевіривши доводи поважності пропуску строку на судове оскарження, наведені в заяві та докази приєднані до неї суд вважає, що строк звернення до суду пропущений без поважний причин, з огляду на наступне.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Позивач не дає визначення "поважні причини". Між тим, в рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 по справі № 6-26370кс04 вказано, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову стає неможливим або утрудненим.

Як вбачається із практики Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження (лист Вищого адміністративного суду України від 19.05.2010 N 708/11/13-10).

Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суть строку на звернення до суду полягає в обмеженні часу, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними; після його завершення відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Суд зазначає, що вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та чи реально зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення у встановлений законом строк.

У свою чергу, під поважними причинами пропуску строку на оскарження слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась, та пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії".

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 справа "Каменівська проти України", право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків. Крім того Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі "Пономарьов проти України".

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 по справі "Мельник проти України" погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду із вимогами щодо скасування постанови, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Так, покладені в основу обґрунтування поважності причин пропуску строку аргументи в заяві представника позивача не можуть бути визнаними надзвичайними або невідворотними подіями, що унеможливлювали своєчасну організацію підготовки та супроводження справи, рівно як й істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. В іншому випадку, сам по собі інститут строку звернення до суду, як захід дисциплінування учасників справи, за таких обставин справи був би позбавлений сенсу.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позивач, відносно якого прийнято оскаржувана постанова, мав об'єктивну можливість протягом встановленого законом десятиденного строку звернутися до суду із даними позовними вимогами, чого зроблено не було, а отже, причини пропущення строку звернення до суду, вказані у заяві про поновлення строку звернення від 21.05.2018р. за даних умов не можна визнати поважними.

Згідно постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 року постанову суду першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_1 до Мисливствознавця Березнівського району ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення було скасовано, а позов залишено без розгляду. У вказаній постанові суд апеляційної інстанції вказав, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення оскаржувана постанова надійшла на адресу позивача 14.09.2017 року. У судовому засіданні суду першої інстанції позивач заявив, що на поштовому повідомленні про вручення міститься не його особистий підпис, а підпис його дружини, а оскільки він не отримував постанови, то і строк на її оскарження слід відраховувати не з не дати отримання дружиною, а з дати, коли постанова була йому передана з 18.09.2017 року. Проте дані доводи ОСОБА_1 апеляційний суд відхилив, оскільки ці доводи спростовані матеріалами справи.

Крім того, суд рахує за потрібне вказати, що питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду у вказаному позові, повторно вирішувалося попереднім складом суду, а саме суддею Березнівського районного суду Рівненської області Старовецькою Ю.В. та ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 16.05.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду було відмовлено, адміністративний позов ОСОБА_1 до Мисливствознавця Березнівського району ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення залишено без розгляду.

Враховуючи, що адміністративний позов подано представником позивача з порушенням строку на звернення до суду, і з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, вказані в заяві про поновлення строку обставини пропуску строку звернення до суду є неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, позовна заява відповідно до ч.2 ст.123 КАС України підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання причин пропуску строку на звернення до суду із даними позовними вимогами поважними - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мисливствознавця Березнівського району ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення і додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.

Суддя: А.Ю. Собчук