Справа № 509/1824/17
Суддя: Кириченко П. Л.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/1824/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

гри секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної Фіскальної Служби України, про визнання постанови незаконної та її скасування, суд,-

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив 23 березня 2016 року посадовими особами Одеської митниці ДФС (далі по тексту відповідач) було прийнято рішення та проголошена постанова про порушення митних правил № 0879/50000/15, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становить 562656.00 грн. Дана постанова була прийнята незаконно з порушенням процедури розгляду справи, так як з боку позивача не було дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інших противоправних дій, спрямованих на ухилення від митних платежів, крім того використання послугами «зелений коридор» не визначає цілі користування транспортним засобом, стосовно якого надаються пільги щодо сплати митних платежів; крім того відповідач не повністю зясував всі обставини справи, не дослідивши належним чином документи, поставився до розгляду справи однобоко та розглянув її поверхово, що призвело до незаконного рішення (постанови), а тому позивач просить визнати вищевказану постанову незаконною та її скасувати та закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно позивача за ст. 485 МК України закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність.

Відповідач до суду не зявився при цьому направив заперечення з яких видно, що з позовом не погоджується.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного.

Так судом встановлено, що дійсно 23 березня 2016 року заступником начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1, була прийнята постанова по справі № 0879/50000/15 про порушення митних правил, згідно якої 26 вересня 2015 року під час проведення спільних заходів посадовими особами Одеської митниці ДФС з співробітниками поліції приблизно в 11.30 год., за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (кол. Іллічівськ) вул. Промислова, 23 був зупинений транспортний засіб марки «БМВ 525», р.н. СТR43WS, кузов № НОМЕР_1, 1997 року випуску, країна реєстрації ОСОБА_3 під керуванням позивача.

В ході здійснення митного контролю за інформацією наявною в базі даних ПІК «Інспектор» 2006 та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України було встановлено, що транспортний засіб марки «БМВ 525» р.н. СТR43WS, кузов № НОМЕР_1, 1997 року випуску, країна реєстрації ОСОБА_3, був тимчасово ввезений на митну територію України 08 грудня 2011 року через пункт пропуску «Краківець-Корчова», митного поста «Кравець» Львівської митниці смугою руху «зелений коридор» громадянином ОСОБА_3 Верчинське А, який має постійне місце проживання. Підставою прийняття даної постанови були матеріали перевірки митних правил, а саме протокол від 26.09.2015 року, пояснення ОСОБА_1 з яких видно, що фізична особа ОСОБА_1 придбав вищевказаний транспортний засіб, документи на транспортний засіб.

З боку позивача є ствердження, що під час розгляду адміністративної справи про порушення митних правил № 0879/50000/15 з боку позивача не було дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інших противоправних дій, спрямованих на ухилення від митних платежів, використання послугами «зелений коридор» не визначає цілі використання транспортного засобу, стосовно якого надаються пільги щодо сплати митних платежів; відповідач не повністю зясував всі обставини справи про адміністративне правопорушення, не дослідивши належним чином документи, відповідач до розгляду справи поставився однобоко та розглянув її поверхово, що призвело до незаконного рішення (постанови).

З заперечень які надішли до суду, видно, що порушень з боку відповідача під час розгляду адміністративної справи не було, а сам позов носить голослівний характер.

В ході судового розгляду було зясовано, що під час розгляду адміністративної справи правопорушник повідомив, що він придбав вищевказаний автомобіль у чоловіка у вересні 2015 року, шляхом простої передачі технічного паспорту на автомобіль. При цьому в позові позивач зазначив, що він мав намір придбати транспортний засіб.

Згідно перевірки в рамках адміністративної справи станом на 23 березня 2016 року вищевказаний автомобіль не вивезено за межі митної території України, при цьому відповідно до ст. 11 ЗУ «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.03.2001 року № 4495( який діяв на час виникнення правовідносин), аналогічна вимоги передбачена на час розгляду справи ст. 380 МУ України.

В звязку з Наказом ДМС України від 17.11.2005 року, який діє на час розгляду справи до заяви додаються документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним, технічні та реєстраційні документи, паспорт тощо. Після здійснення оформлення транспортного засобу у митному відношенні можлива його реєстрація в органах МВС, документів, які б підтверджували намір митного оформлення вказаного автомобіля в установах митниці відсутні, в свою чергу з боку позивача належних та допустимих доказів такого наміру не надав. Таким чином суд приходить до висновку, що з боку позивача не було жодних дій направлений для митного оформлення вищевказаного автомобіля.

Також критично суд відноситься до тверджень позивача щодо розгляду справи відповідачем не було дослідженню всіх наявних фактів та не надано належної правової оцінки діям всіх осіб. Так з адміністративних матеріалів видно, що позивач 26 вересня 2015 року відповідно до ПДР належним чином керував (користувався) транспортним засобом, який був зупинений працівниками поліції.

Позивач посилається в своїх доводах на порушення з боку працівників відповідача ОСОБА_4 про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року, яка ратифікована Україною на підставі ЗУ «Про приєднання України до ОСОБА_4 про тимчасове ввезення» від 24.03.2004 року. З матеріалів справи було зясовано, що позивач користувався вищевказаним транспортним засобом для особистої мети, а не для комерційного використання, а тому посилання на ОСОБА_4 з боку позивача є помилковим.

Позивач зазначив, що під час розгляду адміністративної справи не отримував всі необхідні процесуальні документи.

Відповідно до ст.498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органах доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи. Під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

З матеріалів справи видно, що працівниками митної установи було встановлено місце реєстрації правопорушника. На дану адресу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затвердженого Постановою КМ України №270 від 05.03.2009 року зі змінами були направлені до правопорушника, при розгляді адміністративної справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, якими правопорушник ОСОБА_1 проігнорував, а саме фактично відмовився від отримання кореспонденції.

Відповідно до ст. 242 КАС судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими, виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що позивач під час розгляду справи не зміг довести свої вимоги, а саме рішення суду не може бути постановлено на припущеннях, а тому позов не підлягає задоволенню.

Про процесуальне рішення відповідача було зясовано в квітні 2017 року при примусовому виконанню постанови про порушення митних правил від 23.03.2016 року в компетентних установах ДВС, з урахуванням правової освіти позивача його обізнаності, суд вважає, що ці підстави є поважними причинами, а тому є підстави для поновлення строку звернення до суду.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку щодо необґрунтованості позову, а тому відповідно до ст. 139 ч.1 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2,5-15,72-77,139,241-246,257 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної Фіскальної Служби України про визнання постанови незаконною та її скасування - відмовити.

Копію рішення суду направити зацікавленим особам.

Рішення може бути оскаржена до Одеського Апеляційного Адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30 днів з проголошення постанови.

Суддя: Кириченко П.Л.