Справа № 606/92/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3186/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Сеника Р. П.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 березня 2018 року в справі № 606/92/18 (головуючий суддя - Ромазан Л. С., м. Теребовля) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2018 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови № 5598/20900/17 від 26 грудня 2017 року в справі про порушення митних правил.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що митним органом неправомірно було притягнуто позивача до відповідальності за порушення митних правил, так як ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, який переміщувався на митну територію України, а був лише пасажиром автомобіля.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 березня 2018 року позов задоволено. Скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Скоромного Я.І. № 5598/20900/17 від 26 грудня 2017 року в справі про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Львівською митницею ДФС, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначено, що оскільки митницею правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил, постанова у справі про порушення митних правил винесена з дотримання законодавства, адміністративне стягнення накладено у межах строку, передбаченого ст.467 МК України та не підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечили та просять таку залишити без задоволення.

Інші особи, у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України Скоромного Я.І. від 26 грудня 2017 року № 5598/20900/17 в справі про порушення митних правил ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України, зокрема у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.486 Митного кодексу України (далі - МК України) завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не надані докази правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, так як останній не був водієм ввезеного в режимі «транзит» транспортного засобу, а лише його пасажиром, а Львівська митниця ДФС, як на один із основних доказів вини позивача послалася на інформацію про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») Департаменту митної справи ДФС України, але не надала відеозаписів з камер відеоспостереження митниці, які могли б підтвердити факт ввезення ОСОБА_1 29 червня 2017 року на митну територію України автомобіля марки «Тойота» НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на наступне.

Встановлено, що згідно з інформацією про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») Департаменту митної справи ДФС України від 24 листопада 2017 року через пункт пропуску «Краковець» на митну територію України 29 червня 2017 року в митному режимі «транзит» в'їхав легковий автомобіль марки «Тойота», НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, пасажирами якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_9.

Також встановлено, що в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України відсутня інформація про вивезення з митної території України вищевказаного автомобіля.

Згідно ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлений граничний строк транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення з зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки марки «Тойота», НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 більше ніж на десять діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

По даному факту інспектором митниці складено протокол про порушення митних правил № 5598/20900/17 за ч.3 ст.470 МК України від 31 жовтня 2017 року та 26 грудня 2017 року було винесено постанову № 5598/20900/17, якою громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України, відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Відтак, вчинення правопорушення в справі про порушення митних правил № 5598/20900/17, передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, повністю стверджено матеріалами справи, а саме, протоколом про порушення митних правил, витягами з бази АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, іншими документами.

Щодо твердження позивача про відсутність можливості в'їхати в Україну як водій, та перетин кордону в якості пасажира автомобіля, а також перебування транспортного засобу у власності громадянина Польщі ОСОБА_9, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до Правил від 17 листопад 2005 року № 1118 транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред'явлений митному органу як власником, так і уповноваженою особою.

Також, у пункті 9 Розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби від 17.1 1.2005 року № 1118 (далі - Правила від 17.11.2005 року № 1118), визначено, що не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, зокрема на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Відповідно до ст.366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Особливості митного контролю та митного оформлення ТЗ, зареєстрованих у відповідних реєстраційних органах іноземних держав, що ввозяться на митну територію України з метою транзиту регламентовано Розділом IV цих же Правил, якими передбачено, що у разі ввезення громадянином-нерезидентом з метою транзиту на митну територію України ТЗ, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, або ввезення з цією самою метою громадянином-резидентом транспортного засобу, зареєстрованого постійно в цьому органі та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого ТЗ здійснюється в усній формі.

Відтак, вказане наводить на висновок, що за відсутності необхідних документів, зокрема, виданого на ім'я позивача доручення на право керування (розпорядження) ввезеного транспортного засобу, цей автомобіль на митну територію України в режимі «транзит» пропущено не було б.

Окрім того, пунктом 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451 передбачено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю: перевірка документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України; митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян); усне опитування громадян та посадових осіб підприємств; облік автомобільних транспортних засобів і товарів; взяття проб (зразків) товарів; використання службових собак, технічних та спеціальних засобів контролю; подання запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, наданих митним органам.

Відтак, оскільки на момент ввезення позивачем вищезазначеного транспортного засобу митні органи не перевіряли документи у пасажирів транспортних засобів, а лише у водія, за умови не подання позивачем документів у якості водія транспортного засобу, у посадової особи митниці була б відсутня фізична можливість внести таку інформацію, яка є достовірною.

Отже, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо його перебування у транспортному засобі лише в якості пасажира, оскільки у відомості з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Департаменту митної справи ДФС України вноситься інформація лише стосовно особи, яка керувала автомобілем, а не перебувала у ньому в якості пасажира.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що постанова, винесена заступником начальника Львівської митниці ДФС Скромним Ярославом Ігоревичем у справі про порушення митних правил № 5598/20900/17 від 26 грудня 2017 року про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України - відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та не підлягає скасуванню.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - задовольнити.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 березня 2018 року в справі № 606/92/18 - скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 01 червня 2018 року.