Справа № 323/1082/18
Суддя: Гуцал О. П.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/1082/18
Провадження № 2-а/323/25/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді Гуцал О.П., при секретарі Лукіній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 УПП у Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР № 520125 від 04.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 УПП у Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР № 520125 від 04.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04.01.2018 року він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 217230, державний номер НОМЕР_1, на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ був зупинений відповідачем, який пояснив причину зупинки порушенням позивачем правил обгону транспортного засобу на перехресті. Про спірну постанову позивачу стало відомо 13.04.2018 року з листа Оріхівського РВДВС. З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки він правил дорожнього руху не порушував. Після висловлень звинувачень відповідач пішов до свого патрульного автомобіля, де виніс постанову, з якою позивача не ознайомив, а лише викрикнув з автомобіля, що постанова прийде поштою. Позивач вважає, що спірна постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною та підлягає скасуванню. Постанова складалася відповідачем без врахування зауважень позивача, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку автомобілів, інтенсивності руху. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення оснований на припущеннях, а протокол про адміністративне правопорушення не складався. Відповідач взагалі не надав позивачу постанову для ознайомлення, чим позбавив позивача права подати скаргу на постанову у встановлені строки. Позивачу не відомо, чи була 04.01.2018 року відповідачем складена постанова про адміністративне правопорушення, тому що він постійно перебував в автомобілі, з позивачем не спілкувався, а розмовляв з кимось по телефону. Свідки, які могли б підтвердити факт правопорушення, а також фото чи відеозйомка відсутні. Також відповідачем порушені вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП, оскільки він не проводив підготовку до розгляду справи, не оголосив посадову особу, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не ознайомив позивача із постановою та не надав її копію. У спірній постанові немає посилань на те, що при розгляді справи враховано пояснення позивача, надано можливість скористатися юридичною допомогою та розяснено права та обовязки. Крім цього, всупереч положенням ч.1 ст.276 КУпАП відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. На підставі викладеного, позивач просить скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 19.04.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду на 07.05.2018 року, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

07.05.2018 року слухання справи відкладено на 30.05.2018 року у звязку із клопотанням представника відповідача.

Позивач в позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно до змісту якого, він заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначено, що 04.01.2018 року під час патрулювання на 106 км. автодороги М-14 «ОдесаМелітопольНовоазовськ» відповідачем разом з напарником, лейтенантом поліції ОСОБА_3, було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля ВАЗ-217230 з державним номером АР5845СР здійснив обгін на перехресті транспортного засобу, який рухався у попутному напрямку, чим порушив вимоги пункту 14.6а ПДР України. Після зазначеного даний транспортний засіб під керуванням позивача було зупинено, інспектор підійшов до водія (позивача), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підстави перевірки документів. Водієм було виконано законні вимоги інспектора. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення пункту 14.6а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, та дослідивши відеозапис з автомобільного відеореєстратора в якості доказу вчинення позивачем правопорушення, який з технічних причин не зберігся, було прийнято рішення винести спірну постанову щодо позивача. Від позивача під час розгляду справи ніяких клопотань не надходило, його було ознайомлено з відеозаписом факту вчинення правопорушення, з яким він погодився. Після цього позивачу було розяснено його права, порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення із дотриманням вимог ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП та виніс постанову по справі із дотриманням вимог ст.283 КУпАП на затвердженому бланку постанови. Постанову було оголошено позивачу та ознайомлено його з її змістом, але від отримання копії постанови позивач відмовився, що підтверджується наданим суду відеозаписом. Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Факт вчинення порушення позивачем є наявним та підтверджується наданими стороною відповідача доказами у вигляді письмового рапорту інспектора Кравченко Д.Г. Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосереднє спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються. Достатнім доказом правомірності рішення відповідача є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, та свідчення поліцейських-свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову. Такі докази будуть достатніми, доки не буде надано обґрунтованих належних доказів, які безсумнівно спростують пояснення та свідчення поліцейських. Рапорт являється письмовим поясненням посадової особи (інспектора) безпосередньо керівництву стосовно обставин справи та несе в собі офіційний, доповідний характер. Оскільки вказане в рапорті інспектора повністю збігається з тим, що зазначено в постанові, то він є письмовим доказом. Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення мають враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому слід вважати, що стягнення було накладено правомірно та у відповідності до вимог КУпАП. На підставі викладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання відповідач не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив.

Згідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2018 року поліцейським роти № 4 батальйону № 1 УПП у Миколаївській області сержантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 520125, відповідно до змісту якої: 04.01.2018 року о 12-45 годині на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 106 км, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 217230, державний номер НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу на перехресті, який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.14.6а Правил дорожнього руху України , та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, між іншим, за порушення правил проїзду перехресть.

Пунктом 14.6а Правил дорожнього руху України передбачено, що обгін заборонено на перехресті.

Доводи позивача про те, що про спірну постанову йому стало відомо 13.04.2018 року з листа Оріхівського РВДВС та відповідач не ознайомив його із змістом вказаної постанови, суд вважає необґрунтованими, оскільки із наданого представником відповідача відеозапису видно, що відповідач зачитав йому постанову та ознайомив із її змістом, а позивач відмовився її отримувати та підписувати.

Посилання позивача на порушення з боку відповідача з приводу не складення протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам законодавства на підставі наступного.

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Приписами частини 5 ст. 258 КУпАП передбачено,що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395) .

Приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає хибними посилання позивача щодо обов`язку відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначених ч. 2 ст. 122 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що у відповідності до абзацу 2 ст. 258 КУпАП та п. 4 Інструкції №1395 виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Таким чином, зважаючи на виключення обов`язку відповідача в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та правомірності складення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, то в даному випадку дії відповідача відповідали вимогам закону.

Водночас, заслуговують на увагу доводи позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч. 1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задля встановлення наявності в діях позивача порушення п. 14.6а Правил дорожнього руху відповідач, як суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, повинен відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України довести правомірність свого рішення. При цьому належним, достовірним та достатнім доказом є відеозапис вчиненого правопорушення із фіксацією обгону позивачем попутного транспортного засобу на перехресті.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч.2 ст. 122 КУпАП, доказів до постанови не додавалося. Зазначене також спростовує посилання представника відповідача на те, що при розгляді справи було взято до уваги відеозапис вчиненого порушення, який з технічних причин не зберігся.

В порушення ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів (зокрема, відеофіксації) порушення позивачем п. 14.6а Правил дорожнього руху.

Наданий представником відповідача рапорт інспектора Кравченка Д.Г. не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки він не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Таким чином, відповідачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів правомірності свого рішення.

Зважаючи на наведені вище обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки таких порушень судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, у звязку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 УПП у Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР № 520125 від 04.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену поліцейським роти № 4 батальйону № 1 УПП у Миколаївській області сержантом поліції ОСОБА_2, серії БР № 520125 від 04.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу вигляді штрафу в сумі 425,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гуцал