Справа № 804/6974/17
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2018 року

справа № 804/6974/17

Суддя І інстанції - Конєва С.О.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чепурнов Д.В.

судді: Сафронова С.В. Мельник В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 07 грудня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФИМ» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФИМ» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів№UA110080/2017/100016/1 від 08.08.2017р., та картку відмови в прийняття митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2017/00053 від 08.08.2017р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів№UA110080/2017/100017/1 від 10.08.2017р., та картку відмови в прийняття митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2017/00055 від 10.08.2017р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів№UA110080/2017/100018/1 від 29.08.2017р., та картку відмови в прийняття митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2017/00061 від 29.08.2017р.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що договірна вартість придбаного товару за зовнішньоекономічним контрактом №100217 від 15.02.2017 укладеного з Компанією «INATEX Sp. Z o.o» (м. Бяла, Польша), а саме «нитки поліефірні, текстуровані текс 167/48f, нефарбовані», склала 1,45 євро за кг. Рішеннями митниці про коригування митної вартості товару№UA110080/2017/100016/1 від 08.08.2017р.; №UA110080/2017/100017/1 від 10.08.2017р.; №UA110080/2017/100018/1 від 29.08.2017р., ціна товару скоригована за другорядним методом за ціною договору щодо ідентичних товарів до рівня 1,60, 1,6014 та 1,6016 євро/кг, який жодним чином не обґрунтований відповідачем.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська митниця ДФС посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що оскільки з використаними позивачем умовами поставки (FСА) витрати на транспортування до кордону України та страхування не включено у вартість товару, зазначені витрати як обов’язкові складові митної вартості згідно з приписами п.п. 5,7 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначені митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки аргументам митниці щодо неналежного підтвердження позивачем витрат на транспортування товарів та сумнівів у достовірності поданих ним документів щодо вартості цих витрат.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФИМ» просить відмовити у її задоволенні та злишити без змін постанову суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Дніпропетровської митниці ДФС підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник ТОВ «ФИМ» просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.02.2017р. між Компанією «INATEX Sp. Z o.o» (м. Бяла, Польша) – продавець товару – та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФИМ» - покупець – був укладений контракт №100217 за умовами якого продавець продає, а покупець купує і сплачує за товар – нитки поліефірні, текстуровані текс 167/48f, нефарбовані. Покупець придбаває товар для власної переробки на території України. Виробником товару є: ОАО «СветлогорскХимволокно» (м. Світлогірськ,Білорусь), що підтверджується копією відповідного контракту (а.с.17-19).

25.07.2017р. позивач отримав партію товару (ниток) згідно контракту №100217 від 15.02.2017р. та Додатком до контракту №4 від 17.07.2017р. у розмірі 18210,4 кг на суму 26405,08 євро по ціні 1,45 євро/кг на умовах поставки FCA Biala.

Для здійснення митного оформлення вказаного вище товару позивачем до митного оформлення були подані наступні митні декларації, а саме:№UA110080/2017/004209 від 07.08.2017р.; № UA110080/2017/004419 від 10.08.2017р.; № UA110080/2017/004806 від 28.08.2017р.

Одночасно із вказаними митними деклараціями позивачем на підтвердження митної вартості товару за ціною договору (контракту) були надані наступні документи, зокрема, контракт №10217 від 15.02.2017р.; доповнення №4 від 17.07.2017р.; комерційна пропозиція від 14.07.2017р.; рахунок 13/17/SC від 20.07.2017р.;CMR №974979 від 20.07.2017р.; сертифікати якості товару; сертифікат походження товару №PL/MF/AL 0824056 від 20.07.2017р.; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №18 від 25.07.2017р.; договір про перевезення 19/05 від 19.05.2017р.; інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного та радіологічного контролів; копію декларації країни відправлення 17PL3620EO156894 від 20.07.2017р.; лист №116 від 06.06.2017р.; лист №22/7306 від 07.06.2017р.; лист б/н від 14.06.2017р.; лист №22/7376 від 17.06.2017р.

У ході проведення перевірки митної вартості товару відповідачем у рамках письмових консультацій з метою підтвердження митної вартості товару були витребувані додаткові документи, а саме: 1) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім зазначеного, позивача також повідомлено про можливість подання додаткових наявних у нього документів для підтвердження заявленої митної вартості товару за власним бажанням відповідно до п.6 ст.53 Митного кодексу України.

Проте, позивачем шляхом електронного повідомлення надіслано відмову в поданні додаткових документів через їх відсутність у позивача.

У зв’язку з неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товару заявлених за митними деклараціями від 07.08.2017р., від 10.08.2017р. та від 28.08.2017р., відповідачем були прийняті наступні рішення про коригування митної вартості товару, а саме: №UA110080/2017/100016/1 від 08.08.2017р.; №UA110080/2017/100017/1 від 10.08.2017р.; №UA110080/2017/100018/1 від 29.08.2017р., а також картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №UA110080/2017/00053 від 08.08.2017р.; №UA110080/2017/00055 від 10.08.2017р.; №UA110080/2017/00061 від 29.08.2017р. (а.с.92-105).

За вказаними рішеннями було скориговано митну вартість товару за другорядним методом митної вартості – 2а- метод за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до інформації, наявної у митниці щодо вартості ідентичного товару, раніше ввезеного позивачем за прямим контрактом з виробником – ОАО «СветлогорскХимволокно» (Білорусь) та тотожними умовами поставки (FCA місце відправника), при цьому, за основу взято ціну операції з ідентичним товаром, оформленим за МД №110080/2017/001386 від 26.04.2017р. ціна за інвойсом – 1,58 євро/кг з урахуванням вартості перевезення до пункту пропуску на кордоні України та визначено митну вартість товару за 1 кг на рівні 1,6014 євро/кг за рішенням №UA110080/2017/100016/1 від 08.08.2017р.; на рівні 1,60 євро/кг за рішенням №UA110080/2017/100017/1 від 10.08.2017р.; на рівні 1,60 євро/кг за рішенням №UA110080/2017/100018/1 від 29.08.2017р. (а.с.20-29,36, 107-121).

У подальшому товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов’язання, що підтверджується наявними в матеріалами справи копіями декларацій (а.с.122-134).

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

На момент прийняття оспорюваних рішень про коригування митної вартості товару зазначені обставини не існували.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Підставою для виникнення сумнівів митного органу щодо митної вартості товару стали ті факти, що вартість нитки за договором на рівні 1,45 євро/кг є нижчою від ціни товару, який безпосередньо встановлено виробником такого товару – на рівні 1,58 євро/кг, а також розбіжності у пунктах відправлення товару у доповненні №4 від 17.06.2017р., №5 від 07.08.2017р. до контракту, де у банківських платіжних документах не була зазначена вулиця із номером будинку у м.Бяла, Польша, що призвело до сумнівів щодо повноти суми включення до митної вартості товару транспортних витрат.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступних обсавин, з якими погоджується колегія апеляційного суду.

Так дійсно позивач за контрактом із виробником ниток – ОАО «СветлогорскХимволокно» (Білорусь) придбавав вказаний товар безпосередньо у виробника за ціною 1,58 євро/кг, тобто за ціною, які були виставлені виробником для покупців країн СНД, що підтверджується копією листа виробника товару, який також надавався і під час митного оформлення товару позивачем №22/7306 від 07.06.2017р. (а.с.55).

В той же час в цьому листі, позивач просив ОАО «СветлогорскХимволокно» (Білорусь) знизити рівень цін на придбання вказаного товару, проте, названий постачальник зазначив, що ціна для країн СНД становить 1,58 євро/кг, а для Європейського ринку, зокрема для польських переробників ціна на нитки встановлена на рівні 1,25 євро/кг (а.с.55).

У листі ОАО «СветловодскХимволокно» (Білорусь) адресованого «INATEX Sp.z o.o» за №22/7376 від 17.06.2017р. повідомлялося про те, що у червні 2017р. ціна на даний товар (нитки) підніметься з 1,23 євро/кг до 1,25 євро/кг (а.с.57).

Виходячи з аналізу наведених відомостей щодо ціни товару на Європейському ринку (1,25 євро/кг) та з урахуванням того, що позивачем саме було укладено договір про поставку вказаного товару (виробником якого є ОАО «СветлогорскХимволокно») із польською Компанією «INATEX Sp.z o.o», яка згідно з контракту №100217 від 15.02.2017р. продала позивачеві товар (нитки) по ціні 1,45 євро/кг, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем митна вартість товару на рівні 1,45 євро/кг є дійсною вартістю товару за договором, що підтверджено змістом вказаних вище листів про підтвердження того, що ціна для польської компанії є нижчою, ніж для позивача, а тому вказане не позбавляє можливості польську компанію здійснювати продаж вказаного товару по ціні 1,45 євро/кг, а позивачу придбавати такий товар по вказаній ціні, що не заборонено ні нормами міжнародних договорів, ні нормам чинного законодавства України.

Зазначені обставини свідчать про безпідставність, посилання митного органу на те, що митна вартість товару є нижчою за дійсну ціну товару, яку встановлює її виробник, враховуючи, що ціни на вказаний товар для покупців країн СНД – зокрема для України є вищими 1,58 євро/кг, тоді як ціна на цей товар для Європейського ринку становить у червні 2017р. 1,25 євро/кг., на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.

Також судом першої інстанції вірно зазначено, що розбіжності у банківських платіжних документах у назвах пунктів відправлення у доповненні №4 від 17.06.2017р. та №5 від 07.08.2017р. до контракту №100217 від 15.02.2017р., у рахунках, накладних, рахунках перевізника та деклараціях країни відправника, у яких не зазначено вулиці та номеру будинку,а зазначено лише місто, країна, не стосуються складових митної вартості товару з урахуванням того, що усі банківські документи та доповнення до договору містять саме пункт відправлення - з м. Бяла Польша та зазначені розбіжності не можуть свідчити про неможливість перевірки числових значень складової митної вартості товару, а тому у митниці були відсутні підстаи для коригування митної вартості товару на рівні 1,60 євро/кг за методом 2а – метод за ціною договору щодо ідентичних товарів за оспорюваними рішеннями у митниці не було.

Крім того у митниці була наявна інформація, яка була надана позивачем під час письмових консультацій, про те, що 14.06.2017р. ТОВ «Келтік» м. Київ по контракту з компанією «INATEX» (Польша) згідно декларації №UA25010/2017/001969 від 14.06.2017р. проведено розмитнення нитки за ціною 1,42 євро/кг на умовах FCA Biala (а.с.58).

Також судом першої інстанції вірно звернуто увагу на той факт, що у відповідача була інформація про проведені попередні поставки нитки позивачем від компанії «INATEX», остання з яких була оформлена згідно Додатку №1 від 15.02.2017р. до контракту №100217 від 15.02.2017р. за ціною 1,4 євро/кг, пункт відправлення - Biala, Польша (МД №110050004/2017/000978 від 21.02.2017р. та МД №110050004/2017/0001041 від 24.02.2017р.) та митна вартість за цими поставками була прийнята відповідачем та оформлена за першим (основним) методом – методом за ціною контракту.

Положенням ч.7 ст.59 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість. При цьому, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За таких обставин, з урахуванням того, що найближчою датою оформлення митного товару ідентичного із товаром позивача було 14.06.2017р. за декларацією №UA25010/2017/001969 від 14.06.2017р. за якою було проведено розмитнення товару (нитки) за ціною 1,42 євро/кг на умовах FCA Biala, Польша, тобто з ідентичними умовами поставки, то у відповідності до вимог ч.7 ст.59 Митного кодексу України митний орган був зобов’язаний для визначення митної вартості оцінюваних товарів використати найменшу таку вартість, тобто 1,42 євро/кг, а не 1, 58 євро/кг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не було зазначено, які саме складові митної вартості є не підтвердженими, за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані ним для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування відповідачем переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, а подані ТОВ «ФИМ» документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року – залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 01 червня 2018 року.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник