Справа № 808/3338/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 травня 2018 року Справа № 808/3338/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро-Продукт» (69035, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.137, )

до: Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, )

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.06.2017 №

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро-Продукт» (далі позивач, ТОВ «Укр-Агро-Продукт») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.06.2017.

Ухвалою суду від 02.11.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/3338/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 16.11.2017.

Ухвалою суду від 16.11.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням відповідача до 13.12.2017.

13.12.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 13.12.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням сторін до 10.01.2018.

10.01.2018 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 10.01.2018 в процесі підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання по справі на 07.02.2018.

Ухвалою суду від 07.02.2018 у підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва до 22.02.2018.

У підготовчому судовому засіданні 22.02.2018 оголошувалась перерва до 26.02.2018.

Ухвалою суду від 26.02.2018 у підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва до 07.03.2018.

Ухвалою суду від 07.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з 07.03.2018.

У судовому засіданні 07.03.2018 оголошувалась перерва до 22.03.2018.

Ухвалою суду від 22.03.2018 провадження у справі зупинене за клопотаннями сторін для примирення до 15.05.2018.

15.05.2018 провадження у справі поновлено.

Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У звязку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві, у відповіді на відзив відповідача від 31.01.2018, поясненнях позивача від 19.02.2018. ТОВ «Укр-Агро-Продукт» не погоджується з висновками акту перевірки, оскільки вони не відповідають дійсності, а оскаржуване рішення, прийняте на їх підставі вважає протиправним та таким, що прийняте з грубим порушенням норм чинного законодавства. Враховуючи наявність у позивача всіх первинних документів, на підставі яких були здійснені господарські операції з контрагентами, зазначеними в акті перевірки та приймаючи до уваги, що зазначені первинні документи не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо їх невідповідність акт перевірки не містить, а контрагенти на момент здійснення господарських операцій і на теперішній час зареєстровані у встановленому законом порядку як платники податків, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позов від 10.01.2018. Відповідачем зазначено, що в ході перевірки контролюючим органом виявлені порушення норм податкового законодавства, що свідчать про нереальність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами, юридичну дефектність наданих до перевірки первинних документів. Такі висновки зроблені відповідачем на підставі інформації про наявність вироків у кримінальних провадженнях, що свідчать про фіктивність підприємств-контрагентів позивача; маніпулювання податковою звітністю; недоліки у оформленні первинної документації, а подекуди її відсутність на підтвердження задекларованих господарських операцій. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

З 24.02.2017 по 07.04.2017 службовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Укр-Агро-Продукт» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами вказаної перевірки було складено акт перевірки №226/08-01-14-03/35105397 від 14.04.2017 (а.с.8-101, т.1).

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено відємне значення обєкту оподаткування на загальну суму 6772139 грн., у т.ч. по періодах:

- 2015 р. у сумі 2311518 грн.;

- 1 квартал 2016 року у сумі 3504810 грн.;

- півріччя 2016 року у сумі 3752310 грн.;

- з квартали 2016 року у сумі 3886810 грн.;

- 2016 рік у сумі 4460621 грн.

п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п.201.2, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено р.21 «Сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 0121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» на суму 250742 грн., у т.ч. по періодах:

- грудень 2016 року у сумі 250742 грн.

п.51.1 ст.51, п.119.2 ст.119, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не відображення підприємством у податковому розрахунку за формою 1-ДФ за 1 кв., 2 кв., 3 кв., 4 кв. 2015 року, за 2 кв. 2016 року сум доходу з надання послуг оренди транспортних засобів виплаченого громадянам за ознакою «102».

За результатами перевірки та на підставі відомостей вищезазначеного акту перевірки контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.06.2017, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 250742 грн. (а.с.102, т.1).

ТОВ «Укр-Агро-Продукт» скористалось правом адміністративного оскарження прийнятого відповідачем рішення до ДФС України. Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги №20855/6/99-99-11-01-01-25 від 19.09.2017 скарга позивача була залишена без задоволення, а прийняте податкове повідомлення-рішення від 12.06.2017 без змін.

Не погодившись із висновками контролюючого органу, ТОВ «Укр-Агро-Продукт» звернулось з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Як свідчать матеріали акту перевірки, порушення виявлені при перевірці відображення в податковому обліку господарських відносин ТОВ «Укр-Агро-Продукт» з ТОВ «ТК Гама», ТОВ «Інтерканзбут», ТОВ «Актив-Агро» та ПП «Заготзерно».

1. Перевіркою встановлено завищення відємного значення податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ТК Гама» за березень 2015 липень 2015 року на суму 99625,00грн.

На підтвердження господарських взаємовідносин з ТОВ «ТК Гама», а також правомірності включення операцій з вказаним контрагентом до податкової звітності з ПДВ суду надано акти здачі-прийняття робіт, видаткові накладні, платіжні доручення, податкові накладні (а.с.104-119, т.1; а.с.153-170, т.2).

З позиції позивача, ТОВ «ТК Гама» в повному обсязі декларував зобовязання за господарськими операціями з ТОВ «Укр-Агро-Продукт», що підтверджує здійснення відповідних операцій та їх законність, прозорість фінансово-господарських взаємовідносин між підприємствами.

Відтак, наявність належним чином оформлених первинних документів і декларування продавцем податку на додану вартість у складі вартості товару вважає достатніми підставами для визначення реальності проведення господарських операцій.

Як свідчить Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 по справі №335/12032/16-к 1-кп/335/581/2016, істотні умови якого відображені в акті перевірки, покарані особи створили ТОВ «ТК Гама» для прикриття незаконної діяльності суб'єктів господарської діяльності реального сектору економіки, у тому числі надання їм послуг по ухиленню від сплати податків та конвертації безготівкових коштів у готівку та з метою прикриття незаконної діяльності суб'єктів господарювання реального сектору економіки, шляхом укладання нікчемних угод з підконтрольними суб'єктами господарювання, систематично проставлялись відбитки печатки ТОВ «ТК Гама» на бланках господарських та бухгалтерських документів. Зазначені послуги надавалися співучасниками у вчиненні злочину за грошову винагороду у розмірі від 7 до 14 % від суми перерахованих та проконвертованих грошових коштів, яка потім їм виплачувалася представниками підприємств реального сектору економіки за прикриття їх незаконної діяльності із штучної мінімізації податкових зобов'язань (а.с.10-48, т.2).

Крім того, за інформацією з Єдиного реєстру судових рішень, Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2017 (справа №335/14/17 1-кп/335/166/2017) встановлено наступне (витяг):

«Особа_1 обвинувачена у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 205. ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 212 КК України, встановлено та доведено, що у період з січня 2014 р. по 31.08.2016 Особа_1, Особа_2 та Особа_3 діючи умисно на території м. Запоріжжя з корисливих мотивів, не маючи дійсного наміру здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах і пов'язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або надання послуг, маючи мету отримувати прибуток при наданні послуг підприємствам, зареєстрованим на території Запорізької області та інших областей України, з незаконного формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат, а також з метою приховування факту та фактичних обсягів операцій діяльності підприємств та прикриття незаконної діяльності, створили та придбали суб'єкти господарської діяльності (юридичних осіб), а саме ТОВ «Лібра-С» (код ), ТОВ «Промисловий альянс Запоріжжя» (), ТОВ «ТК Гама» () та інші. У подальшому реквізити зазначених суб'єктів господарської діяльності під час вчинення фіктивного підприємництва використовувались у мінімізації податкових зобов'язань для підприємств реального сектору економіки.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред'явленого обвинувачення, кваліфікує дії Особи_1 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205 КК України як фіктивне підприємництво, тобто створення, придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності вчинене повторно, організованою групою, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205 КК України як фіктивне підприємництво, тобто створення, придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене організованою групою, повторно, за ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України як пособництво в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значному розмірі, вчинено за попередньою змовою групою осіб…».

Вказані факти у вищевказаних кримінальних провадженнях дали підстави контролюючому органу вважати, що вищезазначене підприємство створено та здійснювало фінансово-господарську діяльність з метою прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки, створюючи незаконний податковий кредит своїм контрагентам та створювало умови для недоотримання коштів Державним бюджетом України.

З огляду на вищенаведене, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті); придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Зазначені обставини свідчать про те, що що фактично дані бухгалтерського та податкового обліку сформовані позивачем по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами за відсутності реально вчинених господарських операцій та на підставі первинних документів, які не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Відтак перевіркою правомірно встановлено завищення ТОВ «Укр-Агро-Продукт» податкового кредиту на суму 99 626 грн., у т.ч. по періодах: березень 2015 р. у сумі 20 539 грн.; квітень 2015 р. у сумі 2 821 грн.; травень 2015 р. у сумі 61677 грн.; червень 2015 р. у сумі 1667 грн.; липень 2015 р. у сумі 12 922 грн.(а.с.77, т.2).

Таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

2. Перевіркою встановлено завищення відємного значення податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Інтерканзбут» за серпень 2016 року на суму 26900,00грн.

Судом встановлено, що 27.07.2016 між ТОВ «Укр-Агро-Продукт» (замовник) та ТОВ «Інтерканзбут» (виконавець) укладено договір про надання послуг/виконання робіт №27/07, у відповідності до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг/виконанню робіт за напрямками, вказаними в договорі ( розділ 1 договору) (а.с.120-125, т.1).

На виконання умов договору щодо надання рекламних послуг суду надано акт виконаних робіт №03/08 від 03.08.2016 щодо виробництва рекламної телевізійної заставки «Вівсяні хлопя «Новоукраїнка» тривалістю 10 секунд на загальну суму 134500 грн. (а.с.138, т.1).

Судом досліджено фотоматеріали, додані до матеріалів справи, якими підтверджено фактичне виконання умов договору від 27.07.2016 (а.с.140-144, т.1).

Оплата наданих послуг підтверджена копіями платіжних доручень №37 від 22.08.2016 на загальну суму 80700 грн. та № 23 від 05.08.2016 на 80700 грн., а також актом звіряння взаємних розрахунків за період 2016 року між підприємствами (а.с.137, 139, т.1).

Вказані господарські операції знайшли своє відображення в податковій звітності ТОВ «Інтерканзбут» (а.с.129-137, т.1).

Перевіркою встановлено, що роботи з виробництва рекламної заставки ТОВ «Інтерканзбут» замовляло у ТОВ «ІНСПЕЦ ТРЕЙДІНГ».

На підставі аналізу баз даних ДФС та наявних податкових і видаткових накладних ТОВ «ІНСПЕЦ ТРЕЙДІНГ» податкова дійшла до висновку, що підприємство виконавець придбає одну групу товарів, а реалізує іншу, чим маніпулює податковою звітністю.

Відтак, перевірка господарської діяльності ТОВ «Інтерканзбут» як постачальника позивача по ланцюгу постачання не проводилась, а зауваження до такого контрагента базуються лише на збірній податковій інформації, а підставою для складення акту перевірки щодо позивача та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зауваження до одного контрагента постачальника позивача - ТОВ «ІНСПЕЦ ТРЕЙДІНГ».

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Всі первинні документи ТОВ Укр-Агро-Продукт», на підставі яких було сформовано податковий облік, відображають зміст та обсяг укладеного договору, містять всі необхідні реквізити, та обовязкові відомості, тобто складені відповідно до вимог законодавства та відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В акті перевірки субєктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарської операції, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих послуг, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків субєкта владних повноважень про фіктивність правочину та його вчинення без мети реального настання правових наслідків.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів відповідачем не надано, а судом не виявлено.

Суд зазначає, що відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність правочину позивача нормам цивільного законодавства.

Під час розгляду справи судом встановлено, що укладений між позивачем та його контрагентом договір не віднесено законом до нікчемних, також відсутні судові рішення про визнання його недійсним.

Як зазначалося вище, первинні бухгалтерські документи в повному обсязі були надані позивачем та долучені судом до матеріалів справи, а тому правомірність формування витрат та податкового кредиту позивача підтверджена належними та допустимими доказами.

Посилання відповідача, на результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо контрагентів позивача суд розцінює безпідставними, а результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо контрагентів позивача не можуть бути допустимими доказами по справі, оскільки чинним законодавством України не покладено обов'язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками по ланцюгу вимог законодавства з оподаткування в їх господарській діяльності і можливі неправомірні дії і у разі припущення ними будь-яких порушень нести за них негативні наслідки у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникає в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг), так як згідно Конституції і податкового законодавства передбачена індивідуальна відповідальність, згідно якої припущені порушення одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Також, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Слід також зазначити, що декларація ТОВ «Інтерканзбут» подана та прийнята податковим органом а й , відповідно розбіжності відсутні (а.с.127-136, т.1).

Враховуючи наявність у ТОВ «Укр-Агро-Продукт» всіх первинних документів на підставі яких відповідні суми були відображені у бухгалтерському та податковому обліку, приймаючи до уваги, що зазначені первинні документи не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо їх невідповідності вимогам Податкового кодексу України акт перевірки не містить, контрагент позивача і на момент здійснення господарської операції, і на теперішній час зареєстрований у встановленому законом порядку, як платник податків, тому ТОВ «Укр-Агро-Продукт» цілком правомірно включені суми до складу витрат з податку на прибуток та ПДВ.

Відтак перевіркою неправомірно встановлено завищення відємного значення податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Інтерканзбут» за серпень 2016 року на суму 26900,00грн.(а.с.77, т.2).

Таким чином, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

3. Перевіркою встановлено завищення відємного значення податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Актив-Агро» та ПП «Заготзерно» за березень 2015 грудень 2015 року на загальну суму 115566,00грн.

Так актом перевірки встановлено, що ТОВ «Укр-Агро-Продукт» сформовано податковий кредит по рядку 10.1 Декларацій «Підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відс. та нульовою ставкою» у сумі 115 566 грн. за період березень, листопад-грудень 2015 р., шляхом включення до його складу податкових накладних, отриманих від ТОВ «Актив-Агро» (код за ), ПП «Заготзерно» (код за ), які складені з порушення норм Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що 16.09.2015 між ПП «Заготзерно» (постачальник) та ТОВ «Укр-Агро-Продукт» (покупець) укладено договір поставки №316/15, у відповідності до умов якого постачальник зобовязується передати у власність покупця зерно врожаю 2015 року в строки обумовлені договором, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору та специфікацій, які є невідємною частиною договору (а.с.145-155, т.1).

На виконання умов договору судом досліджено видаткові накладні №35 від 30.11.2015, №36 від 02.12.2015, акти приймання-передачі №105, 133, що підтверджує передачу пшениці 3 кл. загальною масою 83,690 тн. ТОВ «Укр-Агро-Продукт» (а.с.156-159, т.1).

За результатами здійснених операцій ПП «Заготзерно» виписано в адресу ТОВ «Укр-Агро-Продукт» податкові накладні №35 від 30.01.2015, №36 від 02.12.2015 (а.с.162-163, т.1).

Оплата товару підтверджена платіжними дорученнями №2677 від 10.12.2015 на 20000 грн., №2653 від 09.12.2015 на 20391 грн., №2570 від 03.12.2015 на 30000 грн., №2567 від 02.12.2015 на 50000 грн., №2543 від 02.12.2015 на 50000 грн., №2521 від 01.12.2015 на 156000 грн. (а.с.164-169, т.1).

13.03.2015 між ТОВ «Актив-Агро» (постачальник) та ТОВ «Укр-Агро-Продукт» (покупець) укладено договір поставки №162/15, у відповідності до умов якого постачальник зобовязується передати у власність покупця пшеницю 1-6 класу в строки обумовлені договором, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору та специфікацій, які є невідємною частиною договору (а.с.173-182, т.1).

На виконання умов договору судом досліджено видаткові накладні №РН-0000006 від 18.03.2015, №РН-00000007 від 19.03.2015, що підтверджують поставку пшениці 3-го класу (а.с.183-184, т.1).

Транспортування товару оформлено товарно-транспортними накладними №723 від 18.03.2015, 724 від 19.03.2015, №725 від 19.03.2015, №726 від 19.03.2015 (а.с.185-188, т.1).

За результатами здійснених операцій ТОВ «Актив-Агро» виписано в адресу ТОВ «Укр-Агро-Продукт» податкові накладні №3 від 19.03.2015, №2 від 18.03.2015, №1 від 17.03.2015 (а.с.189-191, т.1).

Оплата товару підтверджена платіжними дорученнями №132 від 17.03.2015 на 100000 грн., №43 від 19.03.2015 на 46999,60 грн., №143 від 18.03.2015 на 220000 грн., (а.с.192-194, т.1).

З позиції відповідача, аналізом баз даних ДФС України не встановлено придбання підприємствами ТОВ «Актив-Агро» та ПП «Заготзерно» пшениці 3 класу врожаю 2014 р. та пшениці 3 класу (відповідно) у підприємств-виробників сільськогосподарської продукції протягом 2014-2015 років зазначеного виду продукції.

На підтвердження придбання контрагентами позивача товару, реалізованого за умовами укладених договорів позивачем надано та досліджено судом:

- договір №15/10-15 від 15.10.2015 між ФГ «Махно» та ПП «Заготзерно» про поставку зерна пшениці, разом з видатковою накладною №30 від 15.10.2015 на загальну суму 358581 грн. (а.с.170-172, т.1);

- пояснювальна записка ПП «Заготзерно» щодо реалізованої ПАТ «Укр-Агро-Продукт» зерна пшениці 3-го класу (а.с.75, т.2).

- прибуткові накладні виписані постачальником ФГ ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Актив-Агро» на купівлю пшениці (а.с.195-196, т.1).

Інші зауваження перевірки також стосуються діяльності третіх осіб та не відносяться до факту здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Актив-Агро», ПП «Заготзерно».

За результатами аналізу взаємовідносин ТОВ «Укр-Агро-продукт» з ТОВ «Інтерканзбут», ТОВ «Актив-Агро», ПП «Заготзерно», слід зазначити наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті); придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.15-2 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001-1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 120600 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств виробників.

Матеріалами справи встановлено, що на перевірку були надані всі документи в підтвердження взаємовідносин ТОВ «Укр-Агро-Продукт» з вказаними контрагентами (договори, податкові накладні, видаткові накладні, акти приймання передачі, розрахункові документи, ТТН, складські квитанції, реєстри виданих та отриманих податкових накладних, бухгалтерські рахунки, тощо).

Всі зазначені документи підписані та скріплені печатками сторін та мають всі обовязкові реквізити, як того вимагає чине законодавство України. Жодних зауважень щодо оформлення вказаних документів не встановлено при перевірці.

Згідно Податкового кодексу України, обовязок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Позивач не може нести відповідальність за дії чи бездіяльність контрагента.

Отже, позивач, як покупець товару, не повинен перевіряти як постачальником такий товар придбавався, а тим більше вимагати документи, що підтверджують його придбання, зберігання, тощо. Проте, під час проведення перевірки позивачем були надані документи, які фіксують придбання вказаними підприємствами реалізованої пшениці у сільськогосподарських підприємств-виробників (прибуткові накладні, видаткові накладні, договір).

Щодо зауваження відповідача з приводу зберігання ТОВ «Актив-Агро» та ПП «Заготзерно» пшениці на ТОВ «Мирівський елеватор» та ПАТ «ДПЗКУ» слід зазначити, що ТОВ «Укр-Агро-Продукт» не має відношення до взаємовідносин між цими контрагентами та не є учасником таких відносин, тому вказаний факт жодним чином не може впливати на здійснення господарської операції між ТОВ «Укр-Агро-Продукт» та ТОВ «Актив-Агро», ПП «Заготзерно».

Крім того, в акті перевірки субєктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеними договорами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків субєкта владних повноважень про фіктивність правочинів та їх вчинення без мети реального настання правових наслідків.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів відповідачем не надано, а судом не виявлено.

Суд зазначає, що відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність правочинів позивача нормам цивільного законодавства.

Під час розгляду справи судом встановлено, що укладені між позивачем та його контрагентами договори не віднесено законом до нікчемних, також відсутні судові рішення про визнання їх недійсними.

Як зазначалося вище, первинні бухгалтерські документи в повному обсязі були надані позивачем та долучені судом до матеріалів справи, а тому правомірність формування витрат та податкового кредиту позивача підтверджена належними та допустимими доказами.

Враховуючи наявність у ТОВ «Укр-Агро-Продукт» всіх первинних документів на підставі яких відповідні суми були відображені у бухгалтерському та податковому обліку, приймаючи до уваги, що зазначені первинні документи не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо їх невідповідності вимогам Податкового кодексу України акт перевірки не містить, контрагенти позивача і на момент здійснення господарської операції, і на теперішній час зареєстровані у встановленому законом порядку, як платники податків, тому ТОВ «Укр-Агро-Продукт» цілком правомірно включені суми до складу витрат з податку на прибуток та ПДВ.

Відтак перевіркою неправомірно встановлено завищення відємного значення податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Актив-Агро» та ПП «Заготзерно» за березень 2015 грудень 2015 року на загальну суму 115566,00грн. (а.с.77, т.2).

Таким чином, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

4. Що стосується заниження податкових зобовязань за наслідками не відображення інвентаризації, які вказані в розрахунку податкового повідомлення-рішення (а.с.77, т.2), зазначені суми із порушенням відображені на стор.39-40 акту перевірки.

Враховуючи, що позовна заява не містить жодної обґрунтованої позиції позивача щодо виявленого перевіркою порушення 189.1 ст.189, п.п. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобовязань у сумі 8652 грн., у т.ч. по періодах: травень 2015 р. 4 427 грн.; серпень 2015 4047 грн.; вересень 2015 178 грн., суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Укр-Агро-Продукт».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 2085,94 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Продукт" (69035, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.137, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.06.2017 №, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.06.2017 № частково в частині завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 142466 (сто сорок дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Продукт" (69035, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.137, ) судовий збір у розмірі 2085 (дві тисячі вісімдесят п'ять) грн. 94 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 29.05.2018.

Суддя І.В.Садовий