Справа № 182/2217/18
Суддя: Рибакова В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/2217/18
Провадження № 2-а/0182/79/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого-судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.03.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), який уточнював (а.с.21,22), посилаючись на наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ВР № 264038, винесеною 20.03.2018 року інспектором 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Вважає вказану постанову незаконною, з огляду на наступне.

Він працює у ФОП «ОСОБА_3Б.» водієм з 07.07.2016 року. 14.03.2018 року він отримав завдання здійснити буксирування належних ФОП «ОСОБА_3Б.» автомобіля DAF XF 105.410 н.з. АЕ3651НО та н/причепа SСНМІТZ S 01 н.з. АЕ9180ХО з м. Фастів Київської області до м. Нікополя Дніпропетровської області, оскільки в автомобіля DAF XF 105.410 виникла поломка коробки перемикання передач. 15.03.2018 року разом із водієм автомобіля DAF XF 105.410 ОСОБА_4 вони зчепили транспортні засоби для здійснення буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення та він почав буксирувати вказаний автомобіль з причепом.

У м. Кривому Розі на вул. Марійська їх зупинили працівники поліції та повідомили про порушення Правила дорожнього руху, а саме порушення правил буксировки, оскільки автомобілем КамАЗ-54112 він буксирує автомобіль DAF XF 105.410 у складі з н/причепом, фактична маса яких перевищує половину фактичної маси автомобіля КамАЗ-54112. Всі його доводи про те, що в інший спосіб неможливо дотягнути автомобіль до місця, де він буде ремонтуватися, що вони добираються вже пяту добу, поліцейським були проігноровані.

З постанови Серія ВР № 264038 від 20.03.2018 року вбачається, що відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 23.10а ПДР.

Пунктом 23.10а ПДР передбачено заборону буксирувати транспортний засіб, фактична маса якого перевищує половину фактичної маси транспортного засобу який буксирує, але забороняє при одній умові - транспортний засіб якого буксирують повинен бути з несправною гальмівною системою (або за її відсутності). У автомобіля DAF XF 105.410 н.з. АЕ3651НО у складі з н/причепом SСНМІТZ S 01 н.з. АЕ9180ХО виникла поломка коробки перемикання передач, в автомобілі постійно працював двигун, гальмівна система була повністю справна, що інспектором не перевірялось.

До того ж, ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачена відповідальність за порушення правил буксирування. За порушення правил буксирування передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (255 гривень) або 50 штрафних балів.

На підставі наведеного позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ВР № 264038 від 20.03.2018 року, винесену інспектором 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, провадження по адміністративній справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 23.04.2018 року позовна заява ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.24-26).

22.05.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов з додатками (а.с.33-39), згідно якого відповідач просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що ним під час патрулювання 20.03.2018 у м. Кривому Розі по вул. Марійська буд. 38 був помічений транспортний засіб «Камаз 54112» з державними номерними знаками АЕ0297ВК, який здійснював буксирування транспортного засобу «DAF XF 105.410» з державними номерними знаками АЕ3651НО з напівпричепом «SСНМІТZ S 01» з державними номерними знаками АЕ9180X0 на жорсткому зчеплені з вимкненими фарами ближнього світла. Після чого вищезазначений транспортний засіб було зупинено з дотримання ПДР.

Відповідно до п.23.10а ПДР, буксирування забороняється, якщо фактична маса буксируваного транспортного засобу з несправною гальмовою системою (або за її відсутності) перевищує половину фактичної маси транспортного засобу, що буксирує. Відповідно до п.9.8 (ґ) ПДР, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: на транспортному засобі, що буксирує. Після зупинення транспортного засобу, позивач повідомив, що ближнє світло увімкнути забув, а жорстке зчеплення тому, що у іншого автомобіля не працюють гальма.

Як вбачається з відеозапису під назвою «Факт правопорушення» т/з позивача «Камаз 54112» здійснює буксирування транспортного засобу «DAF XF 105.410» з напівпричепом «SСНМІТZ S 01», тобто з фактичною масою буксируваного ТЗ, що перевищує половину фактичної маси ТЗ що буксує, що позивач не оспорює в позовній заяві. В усних поясненнях позивач зазначав, що він здійснював буксирування іншого т/з саме з причини поламки гальм.

З відеозапису під назвою «Факт правопорушення» вбачається, що у т/з під керуванням позивача не увімкнено ближнє світло фар, оскільки на відеозапису чітко видно, що у т/з позивача, не працювали задні габаритні ліхтарі, які відповідно до конструкції вищезазначеного автомобіля вмикаються разом з ближнім світлом фар. Даний факт підтверджував позивач в своїх усних поясненнях та був згодний з сумою штрафу.

Проігнорувавши вимогу п. 9.8 (ґ) ПДР, позивач здійснив правопорушення передбачене диспозицією ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами. Оскільки відповідно до інструкції по експлуатації його автомобілю, ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів. У ПДР та КУпАП відповідальність передбачено з того моменту як т/з почав здійснювати буксирування іншого т/з без увімкненого світла фар. Враховуючи вищевикладене, вважає, що в діях позивача присутні порушення п.п.1.3, 2.3 (б), 9.8 (ґ), 23.10 (а), 1.9 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Зазначив, що під час розгляду справи позивача було ознайомлено з відеозаписом факту правопорушення, від позивача ніяких клопотань не надходило.

Вказав, що ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач у судовому засіданні обставини, викладені в позові, та позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.31), у відзиві на адміністративний позов просить розглянути справу за його відсутності.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статі, не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенням ч.3 ст.268 КАС України.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи на DVD-диску наданого відповідачем, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою ст.55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Між сторонами виникли публічно-правові відносини, які врегульовані КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси шляхом визначеним у п.п.1-6 ч. 1 цієї статті. Згідно ч.2 цієї статті, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як вбачається з трудового договору № 8 від 07.07.2016 року (а.с.10), позивач ОСОБА_1 працює водієм-експедитором у ФОП «Витрикуш Ганна Богданівна». Як вбачається з трудового договору № 23 від 12.12.2017 року (а.с.11), ОСОБА_4 працює водієм-експедитором у ФОП «Витрикуш Ганна Богданівна». Як вбачається з трудового договору № 5 від 01.02.2017 року (а.с.12), ОСОБА_5 працює слюсарем з ремонту автомобілів у ФОП «Витрикуш Ганна Богданівна».

Як вбачається з договору оренди транспортного засобу від 19.11.2015 року (а.с.7), ОСОБА_3 орендує у ОСОБА_6 транспортний засіб марки DAF модель XF 105.410, реєстраційний № НОМЕР_1, що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХХ № 985803, виданого Центр.ДАІ 1201 25.04.2015 року; загальний напівпричіп марки SСНМІТZ, модель S 01, реєстраційний № НОМЕР_2, що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХХ № 985802, виданого Центр.ДАІ 1201 25.04.2015 року (а.с.6).

Як вбачається з договору оренди транспортного засобу від 03.03.2016 року (а.с.9), ОСОБА_3 орендує у ОСОБА_7 транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 54112, реєстраційний № НОМЕР_3, що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХХ № 584275, виданого Центр.ДАІ 1208 27.11.2014 року (а.с.8).

У судовому засіданні встановлено, що 20.03.2018 року інспектором 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ВР № 264038 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 264038, винесеної інспектором 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2 (а.с.5), 20.03.2018року о 12:50 год. в м. Кривий Ріг Саксаганський р-н вул. Марійська б. 38 водій ОСОБА_8, керуючи автомобілем Камаз 54112 д.н.з. НОМЕР_3 здійснював буксирування автомобілю DAF XF 105.410 н.з. АЕ3651НО з напівпричепом SСНМІТZ S 01 н.з. АЕ9180ХО на жорсткому зчепленні з фактичною масою буксируваного ТЗ, що перевищує половину фактичної маси ТЗ, що буксирує, чим порушив п. 23.10а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Зафіксовано на реєстратор.

У відповідності до п.1ч.1ст. 35 Закону України «Про національну поліцію України», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративне правопорушення, зокрема передбачене ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відзиві (а.с.33-38) відповідачем зазначено, що причиною для зупинки транспортного засобу позивача було порушення ним буксирування транспортного засобу «DAF XF 105.410» з державними номерними знаками АЕ3651НО з напівпричепом «SСНМІТZ S 01» з державними номерними знаками АЕ9180X0 на жорсткому зчеплені з вимкненими фарами ближнього світла, що усно позивач повідомив, що ближнє світло увімкнути забув, а жорстке зчеплення тому, що у іншого автомобіля не працюють гальма.

З двох відеозаписів «Факту правопорушення» на DVD- диску, що доданий відповідачем до відзиву, та на які посилається відповідач, не вбачається, що позивач здійснював буксирування транспортного засобу «DAF XF 105.410» з державними номерними знаками АЕ3651НО з напівпричепом «SСНМІТZ S 01» з державними номерними знаками АЕ9180X0 на жорсткому зчеплені з причини поламки гальм та з вимкненими фарами ближнього світла. Крім того, відеозаписи не містять усних пояснень позивача щодо скоєного правопорушення. З відеозапису зробленого 20.03.2018 року о 12.02 год. вбачається тільки рух інших транспортних засобів, транспортний засіб, яким керував позивач на відеозапису відсутній. З відеозапису зробленого 20.03.2018 року о 13.00 год. вбачається лише те, що позивач отримав копію постанови, що його ознайомлено з сумою штрафу та порядком оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи видаткові накладні АФ-0016091 від 26.03.2018 року, АФ-0016439 від 27.03.2018 року, рахунок-фактура АФ-0093945 від 26.03.2018 року, АФ-0093806 від 27.03.2018 року, акт списання №СпТ-000387 від 28.03.2018 року (а.с.13-17), так як вони не підтверджують та не спростовують справність гальм на транспортному засобі «DAF XF 105.410» з напівпричепом «SСНМІТZ S 01».

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ТЗ, що буксирувався мав несправності гальмової системи. Жодних доказів на підтвердження цих обставин суду представлено не було.

Відповідач у відзиві зазначає, що в діях позивача присутні порушення п.п.1.3, 2.3 (б), 9.8 (ґ), 23.10 (а), 1.9 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. Проте в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 264038, винесеної інспектором 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2 (а.с.5), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.23.10а ПДР України, і зазначено, що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною другою статті 122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 23.10. «а» Правил дорожнього руху України, передбачено, що буксирування забороняється, якщо фактична маса буксируваного транспортного засобу з несправною гальмовою системою (або за її відсутності) перевищує половину фактичної маси транспортного засобу, що буксирує.

Проте, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 264038, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п. 23.10. «а» ПДР та накладено штраф у розмірі 425 грн. за правопорушення, що не передбачено ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч ст.251 КУпАП України, не надано доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 ч.2 ст.122 КУпАП та не надано доказів на підтвердження факту порушення позивачем п.23.10а Правил дорожнього руху України.

З огляду на наведене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП від 20.03.2018 року Серія ВР № 264038 підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,8,9,12,14,77,90,94,241-246,286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.03.2018 року Серія ВР № 264038 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2 - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9