Справа № 607/9849/18
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2018 Справа №607/9849/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Пастернак О.В., перекладача - ОСОБА_1, представників позивача - Гаврилюк З.Б., Лобач Т.І., відповідача - ОСОБА_4, адвоката - Мельничук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільські області до ОСОБА_4 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення видворення за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області (далі - УДМС у Тернопільській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі України та затримання із поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України з метою забезпечення видворення за межі України, допустивши рішення суду до негайного виконання.

В обгрунтування вимог позивач вказує, що відповідач громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 в'їхав на територію України 24 грудня 2015 року через КПП «Львів» по паспортному документу НОМЕР_1, виданому 05 червня 2015 року, терміном дії до 04 червня 2020 року, з метою навчання. 12 січня 2016 року згідно клопотання одного з навчальних закладів м. Івано-Франківська та заяви громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, отримав в УДМС України в Івано-Франківській області посвідку на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 терміном дії до 15 жовтня 2016 року, яку було продовжено до 30 липня 2022 року. Відповідно до наказу Тернопільського державного медичного університету ім. І.Я. Горбачевського від 28 вересня 2017 року № 324 (ДІ) громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 відрахований з числа студентів даного навчального закладу за порушення навчальної дисципліни. У зв'язку з цим, до УДМС України в Тернопільській області надійшло клопотання приймаючої сторони від 06 жовтня 2017 року № 14/1-18/6421 щодо скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні. Рішенням УДМС України в Івано-Франківській області від 30 жовтня 2017 року посвідку на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 скасовано. Громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 зобов'язано покинути територію України протягом місяця. Однак, він продовжує знаходитись на території України без законних на те підстав та жодних заходів щодо виїзду за межі України не вживав.

29 травня 2018 року за порушення міграційного законодавства та ухилення від виїзду з України після закінчення дозволеного строку громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн., який сплачено в повному обсязі.

Також, 29 травня 2018 року УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, яким зобов'язано останнього покинути територію України у термін до 30 травня 2018 року та заборонено в'їзд на територію України строком на 3 роки. По даний час рішення УДМС у Тернопільській області про примусове повернення, відповідачем не виконано.

Окрім того, при перевірці посвідки на постійне проживання ОСОБА_4 за підсистемою «Іноземці, біженці» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами, а також звернення до органу, який її видав підтверджено, що вказана посвідка містить ознаки підробки. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив спробу незаконної легалізації шляхом використання підроблених документів.

Вказує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України, жодних дій щодо повернення в країну походження у термін визначений у рішенні про примусове повернення з України не вживає.

Посилаючись на наведене та те, що відповідач свідомо порушує законодавство України, яке визначає статус іноземців та осіб без громадянства в Україні, не має постійного місця проживання та належного фінансового забезпечення, не працює, не навчається та не має законних джерел доходу і не вживає будь-яких заходів щодо легалізації перебування в Україні, вважає, що є всі необхідні передумови для примусового видворення відповідача за межі України. Окрім того, просить затримати громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 на строк до шести місяців, із поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області) з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Крім цього, посилаючись на порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, просить допустити його до негайного виконання.

Відповідач відзив на позов та заперечення не подавав.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просять суд примусово видворити за межі України громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, та затримати його з метою забезпечення видворення за межі України строком на шість місяців.

Відповідач у судовому засіданні позов заперечив. Пояснив, що посвідку, яка, як йому пояснили в міграційній службі, є підробленою, йому допомогла зробити агент, з якою він працював. Він бажає добровільно покинути територію України.

Захисник ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні позову, так як він бажає виїхати з України добровільно.

Судом встановлено, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в'їхав на територію України 24 грудня 2015 року через КПП «Львів» по паспортному документу НОМЕР_1, виданому 05 червня 2015 року, терміном дії до 04 червня 2020 року, з метою навчання.

Встановлено та визнається відповідачем, що після скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 від 30 жовтня 2017 року та зобов'язання покинути Україну протягом місяця по даний час відповідач її територію не покидав. Вказаний факт підтверджується копією паспорта відповідача.

29 травня 2018 року відносно відповідача посадовими особами УДМС України в Тернопільській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП, зокрема за те, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 після закінчення дозволеного строку перебування ухиляється від виїзду та знаходиться в Україні незаконно, а саме рішенням УДМСУ в Івано-Франківській області від 30.10.2017 року, посвідка НОМЕР_2 була скасована, однак громадянин ОСОБА_4 свій обов'язок покинути державу у вищезазначений законом термін не виконав.

Постановою Державною міграційної служби України від 29 травня 2018 року громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн., який сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією за № 0.0..1 від 30 травня 2018 року.

29 травня 2018 року Управлінням державної міграційної служби України в Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, яким зобов'язано останнього покинути територію України у термін до 30 травня 2018 року.

Встановлено та відповідачем не заперечується, що по даний час рішення про примусове повернення із України ним не виконано.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Пунктом 13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Відповідно до ч. 2 п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р.» № 1983, особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, повинна здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України протягом місяця з дня отримання копії такого рішення. Особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 3 пункту 19 цього Порядку, повинна здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України протягом місяця з дня звільнення від відбування покарання. При цьому відмітка про видачу посвідки в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, анулюється (вкладний талон вилучається). Посвідка, яку зазначені особи не здали, підлягає вилученню.

Згідно з вимогами ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

В силу вимог ч.ч. 5, 6 ст. 26 вищевказаного Закону, іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 29 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1, «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 в'їхав на територію України 24 грудня 2015 року через КПП «Львів» по паспортному документу НОМЕР_1, виданому 05 червня 2015 року, терміном дії до 04 червня 2020 року, з метою навчання.

Після скасування рішенням УДМС в Івано-Франківській області посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 30 жовтня 2017 року по даний час території України громадянин ОСОБА_4 не покидав, чим порушив встановлені правила перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені строки.

Згідно повідомлення начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Лобач Т.І. та доповідної записки завідувача сектора з організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Тернопільській області Байдацького М.Б. від 29 травня 2018 року встановлено, що посвідка, яку використовує громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, містить ознаки підробки.

29 травня 2018 року Управлінням Державної міграційної служби України в Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення з України, яким відповідача зобов'язано покинути територію України у термін до 30 травня 2018 року.

У встановлений строк без поважних причин відповідач не виконав рішення про примусове повернення з України.

Відповідач жодних заходів щодо виїзду за межі України у строк вказаний у рішенні про примусове повернення з України не вживав.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухиляється від добровільного виїзду за межі України на законних підставах.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем громадянином Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні, що виражається в знаходженні на території України понад встановлений законом строк.

Відповідач не звертався із клопотанням про продовження строку перебування, не виконав в добровільному порядку рішення уповноваженого органу від 29 травня 2018 року про залишення території України у встановлений термін, яке не було оскаржене.

Судом не встановлено обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення за межі України.

Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Крім того, відповідач не звертався до Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області з заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів на спростування доводів позивача та безпідставність позовних вимог.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.371 КАС України, суд, який ухвалив рішення за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача про звернення рішення суду до негайного виконання та те, що відповідачем порушуються правила перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, враховуючи особу відповідача, який тривалий час ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України, продовжує знаходитись на території України без законних на те підстав, з метою забезпечення реального виконання судового рішення, вважає за можливе звернути рішення суду до негайного виконання.

Відповідно до ч. 4. ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Статтею 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України. Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

На підставі викладеного та враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухиленням від добровільного виїзду, беручи до уваги відсутність у відповідача постійного місця проживання, законних джерел доходу, використання підробленої посвідки на постійне проживання та не вжиття ним будь-яких заходів щодо легалізації в Україні, суд вважає позов в частині затримання громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9,72 79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області ( бул. Шевченка, 10 м. Тернопіль, , електронна адреса - ) до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_4, паспорт НОМЕР_1 від 05 червня 2015 року) про примусове видворення за межі України та затримання з метою забезпечення видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_4, паспорт НОМЕР_1 від 05 червня 2015 року).

Затримати громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до шести місяців, із поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області) з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції у 10 - денний строк з дня проголошення рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддяВ. М. Позняк