Справа № 820/6703/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/6703/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Калитки О. М. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення, суддя Сліденко А.В., повний текст рішення виготовлений 31.01.2018, вул. Мар'їнська 18-Б-3, м. Харків, 61004, Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2018 по справі № 820/6703/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_2В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі відповідач, ГУ НП в Харківській обл.), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Харківській області №1345 від 23.12.2017; поновити на посаді начальника відділення з розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров'я особи слідчого відділу Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області у спеціальному званні майора поліції без обов'язкового проходження атестації та стажування; зобов'язати виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.12.2017 р. по день поновлення на посаді; негайно виконати рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2018 частково задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Харківській обл. №1345 від 23.12.2017.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Харківській обл. №729 о/с від 26.12.2017.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення з розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров'я особи слідчого відділу Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській обл. з 27.12.2017.

Стягнуто з ГУ НП в Харківській обл. на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу у розмірі 10582,88 грн. з попереднім утриманням всіх податків (зборів, обовязкових платежів).

Рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в межах оплати праці за місяць (10342,35 грн.) допустити до негайного виконання.

В решті вимог позов залишено без задоволення.

Не погодившись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погодившись з даним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2018 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що 25.11.2017 о 02.00 до чергової частини ГУ НП в Харківській обл. від чергового Управління патрульної поліції у м. Харкові надійшло повідомлення про те, що цього ж дня на проспекті ОСОБА_3, 45 в м. Харкові, біля Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській обл. працівниками УПП у м. Харкові був виявлений автомобіль «KIA CERATO» н.з. ВВ 0730 ВТ під керуванням начальника відділення СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській обл. майора поліції ОСОБА_1, який керуючи вказаним транспортним засобом не виконав умови дорожнього знаку 3.2.1 «Вїзд заборонено!» Та продовжжив рух у зоні дії знаку, порушивши п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України ( далі ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) та відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. При цьому ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного спяніння. У присутності двох свідків від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився. За порушення п.2.5 ПДР України у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. У звязку з чим було проведено службове розслідування. Відповідно до висновку службового розслідування, за порушення службової дисципліни, що виразились в порушенні вимог п. 2.5 та п. 8.4 ПДР України, ч.1 ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС, п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, начальника СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській обл. майора поліції ОСОБА_1 необхідно притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

23 грудня 2017 року в ГУ НП в Харківській обл. за №1345 був виданий наказ про накладення дисциплінарного стягнення на начальника відділення СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській обл. майора поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Апелянт вважає, що матеріали службового розслідування повністю підтверджують факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, а тому підстав для визнання протиправним та скасування наказів ГУ НП в Харківській обл. від 23.12.2017 №1345 та від 26.12.2017 №729 о/с немає.

На адресу суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи без його участі.

Сторони в судове засідання не зявилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується письмовими доказами у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства (далі -КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не ос порені сторонами.

ОСОБА_1 з 2001 року проходив безперервну публічну службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 продовжив публічну службу в лавах Національної поліції України.

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника відділення з розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров'я особи слідчого відділу Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській обл., мав спеціальне звання майора поліції.

25 листпопада 2017 року відносно позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан сп'яніння).

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2017 по справі № 639/7275/17 за цим протоколом було закрито провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, 25.11.2017 одночасно із складанням названого протоколу відносно позивача працівником патрульної поліції було також винесено постанову серії БР №743336 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП (невиконання умов дорожнього знаку 3.2.1 «В'їзд заборонено»). Згідно з особистими поясненнями позивача дана постанова ним не оскаржувалась, була виконана шляхом оплати штрафу.

Перелічені вище події були кваліфіковані відповідачем як порушення п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службової дисципліни та Присяги працівника поліції.

За цими подіями було призначено службове розслідування, результати якого оформлені висновком від 20.12.2017.

Наказом ГУ НП в Харківській обл. №1345 від 23.12.2017 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Наказом ГУ НП в Харківській обл. від 26.12.2017 №729 о/с накладене дисциплінарне стягнення було виконано, позивач був звільнений зі служби, внаслідок чого правовідносини з проходження публічної служби припинились.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості заявлених вимог в цій частині.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

22 лютого 2006 року Законом України N 3460-IV затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі за текстом - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя,здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики;

берегти державну таємницю;

у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зіслужбою;

постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ,ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, імя та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обовязки".

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений ст. 14 Дисциплінарного статуту, де, зокрема, указано, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч. 9 ст. 14).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Положеннями ст. 18. Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 передьачені наступні обовязки поліцейських:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоровя;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у звязку з виконанням службових обовязків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобовязаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобовязаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та предявити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обовязки, повязані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики;

берегти державну таємницю;

у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зіслужбою;

постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Як з'ясовано судом, юридичною підставою для прийняття спірного рішення владним суб'єктом обрано положення п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а фактичною підставою послугували судження владного суб'єкта про вчинення працівником поліції діяння з порушення службової дисципліни та Присяги працівника поліції, а саме: відмова від проходження огляду на стан сп'яніння та невиконання умов дорожнього знаку 3.2.1 «В'їзд заборонено».

Положеннями ст. 12 Дисциплінарного статуту закріплено перелік дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого, який завершується звільненням з органів внутрішніх справ як найсуворішим видом стягнення. При обранні виду стягнення мають враховуватися обовязкові критерії, закріплені ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Проте оскаржений наказ не містять обґрунтувань та вказівок на докази, що підтверджували б врахування, зокрема, тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівню кваліфікації тощо, які б потягли за собою прийняття рішення про застосування до нього такої найсуворішої санкції, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність владним субєктом відповідності рівня тяжкості скоєного працівником поліції правопорушення рівню тяжкості обраної міри покарання, у звязку з чим наявні підстави для визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Харківській області №1345 від 23.12.2017 і як наслідок, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, скасування наказу від 26.12.2017 № 729 о/с, яким було виконано накладене дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення ОСОБА_1 п. 8.4 ПДР України, а саме не виконання умови дорожнього знаку 3.2.1 «Вїзд заборонено!» під час керування транспортним засобом, чим скоєно адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, оскільки при прийнятті оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби з органів внутрішніх справ, відповідачем не було обгрунтовано необхідність застосування до ОСОБА_1 найбільш суворого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Посилання апелянта на скоєння позивачем адміністративного правопорушення в стані алкогольного спяніння колегія суддів вважає безпідставними, оскільки постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2017, яка набрала законної сили, по справі № 639/7275/17 за цим протоколом було закрито провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2018 по справі № 820/6703/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 04.06.2018.