Справа № 804/8785/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2018 року Справа № 804/8785/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
позивача - ОСОБА_2,
позивача - ОСОБА_3,
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4,
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5,
представника відповідача - Барабаш А.О.,
представника третьої особи ТОВ "Дім-Сервіс" - Бондар К.П.,
представника третьої особи ДОЦ ОІКЦ - Прокопенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3 до Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дім-Сервіс", Дніпропетровський обласний центр з охорони історико-культурних цінностей, Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про зобов'язання Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації затвердити науково-проектну документацію (проект) "Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення "Будинок міської садиби ХІХ ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13", охоронний номер АДРЕСА_4 (розробник НДІ пам'яткоохоронних досліджень, м.Київ)".
В обґрунтування позовних вимог позивачами зазначено, що у 2014 році Науково-дослідним інститутом пам'яткоохоронних досліджень Міністерства культури України за рахунок коштів державного бюджету, на прохання усіх зацікавлених сторін, в тому числі громадськості, було розроблено науково-проектну роботу «Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення «Будинок міської садиби XIX ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13», АДРЕСА_4, за тематичним планом інституту, затвердженим Міністерством культури України від 26.02.2014 року № 123. Кінцевим отримувачем роботи визначено Дніпропетровський національний історичний музей ім. Д.І. Яворницького. Науково-проектну документацію з визначення меж і режимів використання території та зон охорони пам'ятки історії місцевого значення було розглянуто та схвалено на засіданні Вченої ради Науково-дослідного інституту пам'яткоохоронних досліджень (Витяг з протоколу № 6 від 23.12.2014р.) та рекомендовано на засіданні Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини Дніпропетровської міськради (Витяг з протоколу № 2-1-КР-15 від 23.07.2015р.). Роботу було схвалено незалежним повноважним рецензентом.
У 2015 році для затвердження проект було направлено до Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської ОДА. Від начальника Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської ОДА до керівництва НДІ пам'яткоохоронних досліджень - розробника проекту надходили зауваження, які, на думку позивача, здебільше відносилися не до самого проекту, а порушували конкретні земельні питання, які не є сферою науково-дослідної роботи. Адже вирішення земельних відносин відбувається на стадії розробки землевпорядної документації і юридичному оформленні меж земельних ділянок. процедура розгляду наданої документації відповідачем триває більше двох років.
З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з вимогою зобов'язати відповідача затвердити науково-проектну документацію (проект) "Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення "Будинок міської садиби ХІХ ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13", охоронний номер АДРЕСА_4 (розробник НДІ пам'яткоохоронних досліджень, м.Київ)".
Від відповідача надійшли письмові заперечення на позов, відповідно до змісту яких науково-проектна документація «Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення «Будинок міської садиби XIX ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13» розглядалася на засіданні містобудівної ради головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (витяг з протоколу №143 засідання архітектурної містобудівної ради від 21.07.2017 та була відхилена. Підставою для відхилення є необхідність доопрацювання матеріалів в частині уточнення меж території пам'ятки та меж зони охорони пам'ятки відповідно до наведених історичних досліджень та доповнення їх інформацією щодо допустимої висоти забудови в цій зоні. Станом на день подання відповідачем письмових заперечень доопрацьована науково-проектна документація на розгляд до Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської облдержадміністрації не надавалася.
Також зазначає, що відповідно до пункту 5 статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-111 встановлення режиму використання пам'яток національного значення, їхніх територій, зон охорони, охоронюваних археологічних територій, історичних ареалів населених місць відноситься до повноважень центральних органів виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, яким є Міністерство культури України, а тому позов скерований до неналежного відповідача.
Додатково зазначає, що відповідно до інформації, оприлюдненої на офіційному сайті Міністерства культури України об'єкт культурної спадщини включено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України за категорією національного значення.
На підставі викладеного, відповідач вважає, що дії Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської облдержадміністрації було здійснено у відповідності до повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.
Від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім-Сервіс", надійшли пояснення, в яких підприємство зазначає, що відповідно до змісту науково-проектної документації, встановлюються межі території пам'ятки на підставі опису меж ділянки домоволодіння, наведених в архівних джерелах. Після переведення розмірів ділянки в метричну систему їх було нанесено на сучасну топооснову та звірено з існуючою ситуацією під час проведення натурних досліджень. Площа охоронної зони пам'ятки складає - 1,2 га. Але ця територія земельної ділянки охоплює частину будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІМ - СЕРВІС", та відповідно до науково-проектної документації підлягають демонтажу. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІМ - СЕРВІС" категорично проти затвердження науково-проектної документації (Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення «Будинок міської садиби XIX ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13) Управлінням культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Ухвалою суду від 14.03.2018 залучено до участі у праві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Дніпропетровський обласний центр з охорони історико-культурних цінностей.
Ухвалою суду від 11.04.2018 залучено до участі у праві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надійшли пояснення, в яких з приводу позовних вимог зазначено, що за матеріалами історико-архітектурного опорного плану, затвердженого у складі генерального плану розвитку м. Дніпропетровськ, за адресою АДРЕСА_4 значиться інша пам'ятка місцевого значення, а саме: «Будинок, в якому жила перша російська письменниця-романістка ОСОБА_12 та народилася ОСОБА_10 - засновниця теософського товариства. Меморіальна дошка». Таким чином, на момент розроблення Науково-дослідним інститутом пам'яткоохоронних досліджень проекту зон охорони, який є предметом судового розгляду, пам'ятки з найменуванням «Будинок міської садиби XIX ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13» (місцезнаходження: АДРЕСА_4) не існувало. В зв'язку з чим, на думку третьої особи, відповідно до вимог чинного законодавства України не існує жодних правових підстав для розроблення охоронних зон такого об'єкту. Крім того, пам'ятка «Будинок, в якому жила перша російська письменниця-романістка ОСОБА_12 та народилася ОСОБА_10 - засновниця теософського товариства. Меморіальна дошка» за адресою АДРЕСА_4 має статус пам'ятки історії, а не архітектури або містобудування. Мета створення та режими використання охоронних зон та зон регулювання забудови, які визначені ДБН Б.2.2-2-2008 для пам'яток архітектури та містобудування, мають свої особливості і не можуть застосовуватися при визначенні зон охоронних інших видів пам'яток.
Також зазначає, що в матеріалах проекту зон охорони, який є предметом судового розгляду, відсутнє належним чином оформлене завдання на розроблення зон охорони пам'ятки, яке затверджується органом охорони культурної спадщини обласної державної адміністрації та погоджується місцевим органом містобудування та архітектури. Проект зон охорони, який є предметом судового розгляду, місцевим органом містобудування та архітектури не погоджувався. Більше того, за результатами розгляду проекту зон охорони на засіданні архітектурно-містобудівної ради було відзначено про необхідність його доопрацювання в частині уточнення меж території пам'ятки та меж зон охорони пам'ятки. Отже, третя особа вважає, що проект зон охорони було розроблено без належного дотримання процедури розроблення науково-проектної документації, яка встановлена ДБН Б.2.2-2-2008.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Дніпропетровського обласного центру з охорони історико-культурних цінностей, надійшли письмові заперечення на відповідь від 11.04.2018, в яких посилаючись на п.5 ст. 5, ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», стверджує, що погодження проектної документації «Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення «Будинок міської садиби ХІХ ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13» знаходиться поза межами повноважень Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської облдержадміністрації.
У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Надали пояснення, аналогічні доводами адміністративного позову, заперечень на відзив відповідача та на пояснення третіх сторін. Додатково звертали уваги суду, що саме відповідач є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини в області, а тому є належним відповідачем.
Позивач ОСОБА_9 у судове засідання не прибув, надав 13.03.2018 року заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених в запереченнях на адміністративний позов.
У судовому засіданні представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім-Сервіс" та Дніпропетровського обласного центру з охорони історико-культурних цінностей, проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав, зазначених в письмових поясненнях.
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що співробітниками відділу пам'яткоохоронних досліджень південного регіону НДІ пам'яткоохоронних досліджень Міністерства культури України на замовлення Міністерства культури України за тематичним планом, затвердженим 26.02.2014 №123, в 2014 році виконано проект "Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення "Будинок міської садиби ХІХ ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13", (охоронний номер АДРЕСА_4).
Науково-проектну документацію з визначення меж і режимів використання території та зон охорони пам'ятки історії місцевого значення було розглянуто та схвалено на засіданні Вченої ради Науково-дослідного інституту пам'яткоохоронних досліджень, що підтверджується Витягом з протоколу № 6 від 23.12.2014р., та рекомендовано на засіданні Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини Дніпропетровської міськради, що підтверджується Витягом з протоколу № 2-1-КР-15 від 23.07.2015р. Проект рекомендовано до затвердження в установленому порядку рецензентом - кандидатом архітектури, лауреатом Державних премій України в галузі архітектури, члена Міжнародної ради з питань пам'яток і визначних місць, заслуженим працівником культури України, доцентом з/н кафедри музеєзнавства і пам'яткознавства Київського національного університету культури і мистецтв ОСОБА_11
Крім того, юридичне управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації після ознайомлення з проектом надало висновок, в якому, серед іншого, вказано, що підстав для відмови у затвердженні проекту немає, що підтверджується листами №№ 23-166/0/139-17 від 01.02.2017р. та 23-1488/0/139-17 від28.08.2017р.).
У 2015р. для затвердження проект було направлено до Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Судом з письмових заперечень відповідача установлено, що науково-проектна документація «Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення «Будинок міської садиби XIX ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13» розглядалася на засіданні містобудівної ради головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, що підтверджується Витягом з протоколу №143 засідання архітектурної містобудівної ради від 21.07.2017, та була відхилена.
Підставою для відхилення стала необхідність доопрацювання матеріалів в частині уточнення меж території пам'ятки та меж зони охорони пам'ятки відповідно до наведених історичних досліджень та доповнення їх інформацією щодо допустимої висоти забудови в цій зоні.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відносини щодо охорони культурної спадщини регулюються не лише українським законодавством, а й на міжнародно-правовому рівні, зокрема Конвенцією ЮНЕСКО про охорону всесвітньої культурної спадщини від 16.11.1972р.
Відповідно до ст.54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності. Культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам'яток та інших об'єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Законом України від 20.04.2004р. «Про затвердження Загальнодержавної програми збереження та використання об'єктів культурної спадщини на 2004-2010 роки» затверджена Загальнодержавна програма заходів збереження та використання об'єктів культурної спадщини на 2004-2010 роки. Мета цієї програми полягає у створенні більш сприятливих умов для розвитку сфери охорони культурної спадщини, забезпечення належного рівня збереження та використання об'єктів культурної спадщини в суспільному житті.
Згідно ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» будівельні, меліоративні, шляхові та інші роботи, що можуть призвести до руйнування, знищення чи пошкодження об'єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об'єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт. Роботи на щойно виявлених об'єктах культурної спадщини здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. З метою захисту об'єктів археології, у тому числі тих, що можуть бути виявлені, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених Земельним кодексом України, погоджуються органами охорони культурної спадщини.
Відповідно до підпунктів 4, 5, 6 та 14 пункту 1 ст.6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: визначення меж територій пам'яток місцевого значення та затвердження їхніх зон охорони; встановлення режиму використання пам'яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони; забезпечення захисту об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження та погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам'ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об'єктах культурної спадщини.
Об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти, інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.
Вимоги до проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж історико-культурного заповідника визначені у ст. 47 Закону України «Про землеустрій», якою зазначено, що проектами землеустрою щодо організації і встановлення меж територій історико-культурного призначення визначаються місце розташування і розміри земельних ділянок, власники земельних ділянок, землекористувачі, у тому числі орендарі, а також встановлюється режим використання історико-культурного (охоронні зони) призначення. Порядок розробки проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004р. за № 1094.
Закон України «Про охорону культурної спадщини» (п.9 ч.1 ст.6 та п.7 ч.1 ст.6) визначає, що обласний орган охорони культурної спадщини затверджує зони охорони пам'яток місцевого значення на підставі позитивного висновку виконкому міської ради. Повноваження виконкому міської ради у сфері охорони культурної спадщини м. Дніпро реалізує Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради через Головне архітектурно - планувальне управління відповідно до рішення міської ради від 21.12.2016 №30/17.
Відповідно до матеріалів справи, відповідачем надано висновок по проекту (витяг з протоколу Архітектурно - містобудівної ради при головному архітектурно- планувальному управління департаменту по роботі з активами №143 від 21.07.2017) згідно з яким ухвалено, що матеріали потребують доопрацювання в частині уточнення меж території пам'ятки та меж зони охорони пам'ятки, у зв'язку з чим відповідач не може затвердити науково проектну документацію в цілому на підставі наявних документів.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 не заперечувала факт необхідності доопрацювання матеріалів проекту в частині уточнення меж території пам'ятки та меж зони охорони пам'ятки, але вважає, що це доопрацювання можливе після затвердження відповідачем науково проектної документації, що, в свою чергу, спростовується вищевикладеним.
Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу про зобов'язання Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації затвердити науково-проектну документацію (проект) "Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення "Будинок міської садиби ХІХ ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13", охоронний номер АДРЕСА_4 (розробник НДІ пам'яткоохоронних досліджень, м.Київ)", суд зазначає наступне.
Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.
Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
За таких обставин суд, дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, не має права перебирати на себе повноваження Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо затвердження науково-проектної документації (проект) "Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення "Будинок міської садиби ХІХ ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13", охоронний номер АДРЕСА_4 (розробник НДІ пам'яткоохоронних досліджень, м.Київ)".
Разом з тим, відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених за коном заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, ви ходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
Відповідно до п.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позову та зобов'язати Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації розглянути питання про затвердження науково-проектної документації (проекту) "Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення "Будинок міської садиби ХІХ ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13", охоронний номер АДРЕСА_4 (розробник НДІ пам'яткоохоронних досліджень, м.Київ)" при наданні позивачами доопрацьованих матеріалів в частині уточнення меж території пам'ятки та меж зони охорони пам'ятки.
Стосовно доводів відповідача про те, що головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини, суд зазначає, що його повноваження визначені в рамках делегованих повноважень Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської ОДА. Суд звертає також увагу на те, що Положення про головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, затверджене рішенням міської ради від 21.12.2016 №30/17, набуло чинності з 01.01.2017р., в той час як встановлено судом та не заперечується сторонами, науково-проектна документація знаходиться на розгляді Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської ОДА з 2015 року.
Щодо тверджень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпропетровського обласного центру з охорони історико-культурних цінностей, про зміни категорії значення об'єкту, суд зазначає, що науково-проектну документацію, що є предметом спору в цій справі, було розроблено в 2014р. Документація була схвалена на засіданні Вченої ради НДІ пам'яткоохоронних досліджень Мінкультури України (протокол № 6 від 28.12.2014р.), розглянута та погоджена на засіданні Консультативної ради з охорони культурної спадщини при міській раді Дніпропетровська (протокол № 2-1-Кр-15 від 23.07.2015р.). Далі науково-проектну документацію було передано до ДНІМ ім. Д.І. Яворницького та Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації для продовження процедури погодження та затвердження. На початку 2017 р. інститут-розробник звернувся до керівництва ДНІМ з проханням прискорення затвердження (лист № 07-2 від 26.01.2017р. - додаток 3). Разом з тим, станом на дату судового розгляду науково-проектна документація (проект) не затверджена. Зміна категорії значення об'єкта, назви топонімів розміщення об'єкта не можуть бути підставою для невиконання обов'язку відповідача щодо збереження виявлених і охоронюваних законом об'єктів культурної спадщини визначити межі територій пам'яток місцевого значення та затвердити їхні зони охорони, встановити режим використання пам'яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони.
Твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, стосовно того, що за матеріалами історико-архітектурного опорного плану, затвердженого у складі генерального плану розвитку м. Дніпропетровськ, за адресою АДРЕСА_4 значиться інша пам'ятка місцевого значення, а саме: «Будинок, в якому жила перша російська письменниця-романістка ОСОБА_12 та народилася ОСОБА_10 - засновниця теософського товариства. Меморіальна дошка», не підтвердились під час судового розгляду.
Так, Рішенням виконкому Дніпропетровської Ради народних депутатів від 16.04.1987 №180 будинок АДРЕСА_4 отримав статус пам'ятки історії місцевого значення - «Будинок, в якому жила перша російська письменниця-романістка ОСОБА_12», охор. АДРЕСА_4. На період розроблення історико-архітектурного опорного плану м. Дніпропетровськ (затверджений рішенням міської ради від 25.07.2007 № 2/17 у складі Генерального плану) пам'ятка також мала найменування - «Будинок, в якому жила перша російська письменниця-романістка ОСОБА_12». Найменування пам'ятки було змінено Наказом Міністерства культури України від 30.05.2013 № 468 Про занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України - «Будинок міської садиби XIX ст., де народилася ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13». В тому ж Наказі пам'ятку «Будинок міської садиби XIX ст., де народилася ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13» рекомендовано для занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України за категорією національного значення. Тому назва науково-проектної документації «Зони охорони пам'ятки місцевого значення «Будинок міської Садиби XIX ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13», розробленої у 2014р., є цілком обґрунтованою.
Також суд звертає увагу на те, що процес землевпорядних дій не є предметом спору у цій справі та не вирішується під час затвердження проектів зон охорони.
Таким чином, з системного аналізу наведених норм чинного законодавства України, наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для ефективного захисту прав та інтересів позивачів вийти за межі позовних вимог та частково задовольнити позовні вимоги.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про часткове задоволення позовних вимог, обґрунтованість розміру судових витрат та їх пропорційність до предмету спору, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем ОСОБА_2 судового збору у розмірі 640 гривень (квитанція про сплату №0.0.929138445.1 від 29.12.2017), позивачем ОСОБА_9 судового збору у розмірі 640 гривень (квитанція про сплату №0.0.929140221.1 від 29.12.2017), позивачем ОСОБА_3 судового збору у розмірі 640 гривень (квитанція про сплату №0.0.929139080.1 від 29.12.2017), судові витрати позивачів, які не є суб'єктом владних повноважень, підлягають стягненню на їх користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов'язати Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації розглянути питання про затвердження науково-проектної документації (проекту) "Зони охорони пам'ятки історії місцевого значення "Будинок міської садиби ХІХ ст., де народилась ОСОБА_10 і жила династія ОСОБА_13", охоронний номер АДРЕСА_4 (розробник НДІ пам'яткоохоронних досліджень, м.Київ)" при наданні позивачами доопрацьованих матеріалів в частині уточнення меж території пам'ятки та меж зони охорони пам'ятки.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складений 01 червня 2018 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко