Справа № 752/18293/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2018 року

Київ

справа №752/18293/16-а

адміністративне провадження №К/9901/137/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва в складі судді Шумко А.В. від 01.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Твердохліб В.А., Костюк Л.О., Троян Н.М. від 28.11.2017 у справі №752/18293/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м.Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про зобов`язання призначити та виплатити соціальну допомогу при народженні дітей,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації призначити на користь ОСОБА_2 допомогу при народженні дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за заявою від 21.01.2015 року; зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату на користь ОСОБА_2 державної допомоги при народженні дітей; скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.07.2016 року №617 про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року, позовну заяву в частині позовної вимоги про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації призначити на користь ОСОБА_2 допомогу при народженні дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за заявою від 21.01.2015 року залишено без розгляду.

Постановляючи оскаржувані рішення суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, визначений ст. 99 КАС України.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що про відмову у виплаті допомоги на заяву, подану 21.01.2015 дізналася лише при поданні адміністративного позову. Отже, вважає, що строк звернення до суду розпочинається з події, коли особа дізналася про порушення свого права, а тому позов подано у встановлені законом строки.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Судами встановлено, що 21.01.2015 року позивач звернулась до УПСЗН Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами, яка зареєстрована за №103.

23.02.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації рішенням №103 відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини, яка була направлена позивачу за адресою АДРЕСА_1.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проте в матеріалах справи відсутні відомості та докази про дату отримання рішення від 23.02.2015, яким розглянуто заяву позивача про призначення допомоги при народженні дітей.

Отже, суд касаційної інстанції не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про пропущення позивачем строку звернення до суду та наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанції підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду