Справа № 826/2840/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 травня 2018 року справа №826/2840/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Хімнафтомашпроект")
доПриватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарскої Ірини Анатоліївни (далі по тексту - відповідач, нотаріус Войнарска І.А.)
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" (далі по тексту - третя особа, ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш")
провизнання протиправними дій відповідача щодо внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборони №19650379 від 23 листопада 2016 року всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6 049,7 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34 приміщення літера А,А' (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0)

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом у зв'язку із тим, що відповідач неправомірно всупереч нормам чинного законодавства вніс до Державного реєстру речових прав запис від 23 листопада 2016 року №19650379 про заборону всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6049,7 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, приміщення літера А, А' (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), оскільки попередньо не перевірив наявність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2840/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Третя особа подала заперечення проти позову, виходячи із правомірності оскаржуваних дій, оскільки чинність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16, на підставі якої внесено запис до реєстру, не оскаржується і під сумнів не ставиться.

В судовому засіданні 19 червня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник третьої особи проти задоволення позову заперечив; відповідач свого представника до суду не направив, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Як зазначає позивач, нотаріус Войнарска І.А. внесла до Державного реєстру речових прав запис від 23 листопада 2016 року №19650379 про заборону всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6 049,7 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, приміщення літера А, А' (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), за заявою ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" на підставі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягає заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор, серед іншого: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно частини першої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 1 частини другої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 311 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до абзацу першого пункту 6 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно абзацу першого пункту 17 Порядку у разі надходження до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву в базі даних заяв.

Відповідно до пункту 35 Порядку державна реєстрація обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державна реєстрація припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником.

Пункт 36 Порядку передбачає, що державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує заяву в електронній формі з обов'язковим долученням до неї електронних копій оригіналів документів, необхідних для такої реєстрації, виготовлених шляхом сканування, або оригіналів електронних документів з обов'язковим накладенням власного електронного цифрового підпису.

Документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, не подається.

Моментом прийняття заяви вважається дата і час її реєстрації у базі даних заяв.

Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав в електронній формі проводиться в порядку черговості їх надходження, у тому числі з урахуванням заяв, що подаються в паперовій формі.

Згідно пункту 37 Порядку державний реєстратор здійснює розгляд заяви в електронній формі відповідно до цього Порядку з прийняттям відповідних рішень.

Разом з тим, Законом України від 06 жовтня 2016 року №1666-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності", яким внесено зміни до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, визначено перехідний період на іншу процедуру вчинення реєстраційних дій.

Так, підпунктом 1 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 жовтня 2016 року №1666-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності" встановлено, що: до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов'язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів можуть проводитись за зверненням заявника; однак, державний реєстратор обов'язково має використовувати відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У свою чергу відсутність рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень є підставою для запиту належним чином засвідченої копії такого рішення суду від відповідного суду.

Матеріали справи підтверджують, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року, за результатами розгляду клопотання ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай Ірини Володимирівни, за участю третіх осіб: ПАТ "Хімнафтомашпроект"; 2. ТОВ "ДІА ПРОДЖЕКТ", про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису, заборонено всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6049,7 кв. м., розташовані за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, приміщення літера А, А' (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0).

Як стверджує позивач, 23 листопада 2016 року ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" звернулося до відповідача із заявою №19650379 про реєстрацію ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, на підставі якої відповідач вніс Державного реєстру речових прав запис №19650379.

Суд звертає увагу, що рішення про внесення відповідачем до Державного реєстру речових прав запису від 23 листопада 2016 року №19650379 та докази подання ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" відповідачу заяви від 23 листопада 2016 року про реєстрацію ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16 до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження вчинення спірних дій позивач надав суду скріншот електронної програми невідомого державного реєстратора.

Проте, обставини внесення 23 листопада 2016 року відповідачем оскаржуваного запису на підставі заяви ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" визнаються цим товариством у письмовому запереченні, та не спростовані відповідачем, у зв'язку із чим суд вважає ці обставини встановленими.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів, які б свідчили, що на момент проведення оскаржуваної реєстраційної дії він перевірив наявність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16 в Єдиному державному реєстрі судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16 опублікована в реєстрі лише 28 листопада 2016 року.

Отже, на момент вчинення відповідачем оскаржуваного запису ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16 в Єдиному державному реєстрі судових рішень була відсутня.

Водночас у справі відсутні докази, які б підтверджували, що нотаріус Войнарска І.А. запитувала в Окружного адміністративного суду міста Києва копію згаданої ухвали до вчинення спірних реєстраційних дій та зупиняла розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у зв'язку із цим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії нотаріуса Войнарської І.А. щодо внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису від 23 листопада 2016 року №19650379 про заборону всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6 049,7 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34 приміщення літера А,А' (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0) на підставі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16 суперечать нормам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку, а тому є протиправними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому суд звертає увагу про відсутність у справі доказів, які б свідчили про право на спірне нерухоме майно між позивачем та третьою особою, а зміст позовної заяви підтверджує, що позивач не порушує перед судом питання належності прав на таке нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи характер спору, суб'єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, на думку суду, даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративного суду, що узгоджується із правовою позицією постанови Велика Палата Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №619/2019/17, провадження №11-10апп18.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 34; ідентифікаційний код 00219632) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарскої Ірини Анатоліївни (вул. Заньковецької, 6, прим. 71; номер свідоцтва 5581) щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису від 23 листопада 2016 року №19650379 про заборону всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6049,7 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34 приміщення літера А,А' (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), на підставі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/18212/16.

3. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок коштів Державного бюджету.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко