Справа № 686/1314/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/1314/18

Головуючий у 1-й інстанції: Козак О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Полотнянка Ю.П. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2018 року (повний текст якого складено 10 квітня 2018 року в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з урахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №918893 від 09 січня 2018 року.

02 квітня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

25 травня 2018 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, оскільки в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Також, зазначив про те, що позивачем не було надано, а судом першої інстанції не було встановлено жодних доказів невинуватості позивача.

У судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 09 січня 2018 року інспектором відділу БДР в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії АР №918893 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

Із змісту вказаної вище постанови встановлено, що 09 січня 2018 року о 9 год. ОСОБА_2 будучи посадовою особою (начальник філії Хмельницький райавтодор) порушив вимогу п. 3.1-3.2 ДСТУ 3587-97 при утриманні а/д Т-23-11 Хмельницький-Волочиськ, а саме в с. Грузевиця по вул. Центральній, 70 до вул. Центральна, 80 не вжив заходів щодо ліквідації вибоїн, гранична глибина якої перевищує допустиму, чим порушив п. 1.5 ПДР України.

Непогоджуючись із прийнятою відповідачем постановою позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП України, письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення, а тому відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що виключає підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про автомобільні дороги від 08 вересня 2005 року №2862-IV (Закон №2862) державним управлінням автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України.

Статтею 11 Закону №2862 визначені обов'язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, а саме: розробка пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів; організація, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг.

При цьому, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 12 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 №3353-XII (Закон №3353) посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону №3353 встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Статтею 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Частиною 1 ст. 140 КУпАП визначено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Суб'єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 коментованої статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що дія (бездіяльність) передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП є правопорушенням із формальним складом, де достатньо лише дії (бездіяльності) позивача, тобто не вжиття заходів спрямованих на ліквідацію вже утворених вибоїн, ям незалежно від того чи настали певні наслідки.

Крім того, пунктами 3.1.1, 3.2 ДСТУ 3587-97 передбачено, що покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці. Примітка: стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно. Узбіччя, розділювальні смуги і укоси земляного полотна Узбіччя і розділювальні смуги, що не відокремлені від проїзної частини бордюром, не повинні бути нижче за рівень прилеглої кромки проїзної частини більше ніж на 4,0 см, а величина поперечного ухилу узбіч не повинна відрізнятися від вимог СНиП 2.05.02 більше ніж на 10 %. Підвищення узбіччя і розділювальної смуги над проїзною частиною у разі відсутності бордюру не допускається. Руйнування поверхні ґрунтових узбіч, розділювальних смуг і укосів земляного полотна не допускається глибиною більше ніж 4 см. Усунення дефектів узбіч і розділювальних смуг слід здійснювати протягом 10 діб з моменту виявлення. Стан поверхні укріпних і зупиночних смуг повинен відповідати 4.1. Усунення дефектів укріпних і зупиночних смуг слід здійснювати протягом 10 діб з моменту виявлення.

Так, 24 липня 2017 року між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області (Замовником) та "Хмельницьким облавтодором" ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» (Виконавцем) укладено договір №32 про експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Хмельницької області. Відповідно до п.1.4. вказаного договору Виконавець приймає від Замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення, технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про дорожній рух".

Відповідно до п. 1.5 вказано договору на період дії договору та протягом гарантійного періоду, Виконавець відповідно до Закону України "Про дорожній рух" та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки дорожнього руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в тому числі моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода виникла з причин незадовільного експлуатаційного утримання, під час дії Договору.

Згідно з пунктами 1.6, 1.7 договору послуги виконуються Виконавцем згідно щомісячних планів-завдань та кошторисної документації, складеної на основі Актів-Дефектів затверджених Замовником в межах ціни цього договору. Крім того, Замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи (послуги) в тому числі: на мережі автомобільних доріг з ліквідації ямковості, наслідків стихійного лиха та аварійні роботи.

Також, п. 6.3.3 договору визначено, що Виконавець зобов'язаний: інформувати замовника про всі випадки виявлення недоліків в експлуатаційному утриманні автодоріг, які впливають на безпеку дорожнього руху та потребують першочергового усунення; у разі виникнення умов, що створюють загрозу безпеці руху транспортних засобів невідкладно з моменту отримання відповідного повідомлення або фактичного виявлення обставин, вживати заходи для відновлення безпечних умов для їх пересування, відповідно до вимог нормативних актів попередньо погодивши виконання видів робіт із представником замовника в межах фінансування.

Відповідно до листа Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області від 20.12.2017 року та додатків до нього, автодорогу Т-23-11 Хмельницький-Волочиськ обслуговує Філія «Хмельницький райавтодор".

Згідно з пунктами 1.1, 3.3, 3.7 Посадової інструкції начальника філії «Хмельницький райавтодор», затвердженої директором ДП «Хмельницький облавтодор» від 03 січня 2017 року, ОСОБА_2 є начальником філії, в обовязок якого входить безпосередньо та через апарат здійснювати поточне керівництво філією, відповідати за організацію забезпечення безпеки руху на автомобільних дорогах, об'єктах будівництва і ремонту в межах доведених планів та виділеного фінансування, а також начальник філії несе відповідальність за належне виконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, позивач на виконання покладених завдань і обов'язків уповноважений здійснювати контроль за експлуатаційним станом автодоріг, що знаходяться на обслуговуванні філії та вживати заходи для відновлення безпечних умов руху автотранспорту в межах фінансування.

Отже, у зв'язку з утворенням значної ямковості на а/д Т-23-11 Хмельницький-Волочиськ, а саме в с. Грузевиця по вул.Центральній,70 до вул.Центральна,80, що загрожує безпеці дорожнього руху, ОСОБА_2, як начальник філії, мав вживати заходів по забезпеченню безперервного і безпечного руху на автомобільній дорозі та внести пропозиції Замовнику - Службі автомобільних доріг у Хмельницькій області з відповідним обґрунтуванням для фінансування відновлення безпечних умов для руху проїзними частинами, однак таких дій позивач не вчинив.

Крім того, ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема фототаблицями від 16 листопада 2017 року та від 09 січня 2018 року із зображеннями обстежуваної ділянки; актами обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 16 листопада 2017 року та від 09 січня 2018 року, які здійснювались в присутності свідків та поясненнями свідків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем надано належні докази правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови, які жодним доказом не спростовані позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №К/9901/7064/18.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.01.2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 року у справі №686/25142/17, оскільки у ній інші сторони та інший предмет спору та не повязані з розглядом даної справи обставини.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6