Справа № 823/2126/18
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2018 року справа № 823/2126/18

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А. розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Черкаської міської ради (далі відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення від 17.05.2018 №2-3383, №2-3384, №2-3385, №2-3386, №2-3387.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову, згідно якої позивач просить:

- заборонити відкликаним за народною ініціативою депутатам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 брати участь у прийнятті рішень Черкаською міською радою до винесення судом рішення по даній справі;

- заборонити Черкаській міській раді допускати до голосування і участі в роботі постійних депутатських комісій відкликаних за народною ініціативою депутатів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

- зобовязати Черкаську міську раду виключити відкликаних за народною ініціативою депутатів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із списку електронної системи для голосування «Рада».

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що подальша участь відкликаних за народною ініціативою депутатів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 призведе до постановлення Черкаською міською радою рішень з порушеннями законодавства, що матиме негативні наслідки для позивача та інших виборців м. Черкаси.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя розглядає заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суддя зазначає наступне.

Положеннями ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це вжиття судом до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Необхідно зазначити, що вказані вище підстави є оціночними, а тому необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з наведених вище обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України (як суду касаційної інстанції до 03.10.2017) «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» від 29.09.2016 №14 забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Із аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно, загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення субєкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обовязку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Суддя звертає увагу на те, що предметом спору у даній справі є скасування рішень Черкаської міської ради рішення від 17.05.2018 №2-3383, №2-3384, №2-3385, №2-3386, №2-3387, однак обрані позивачем способи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами і не стосуються предмету спору, а подальша участь вказаних депутатів в роботі Черкаської міської ради не вплине на вже прийняті відповідачем оскаржувані рішення від 17.05.2018 №2-3383, №2-3384, №2-3385, №2-3386, №2-3387.

Крім того, заборона відкликаним за народною ініціативою депутатам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 брати участь у прийнятті рішень Черкаською міською радою до винесення судом рішення по даній справі - не відповідає інституту забезпечення позову, оскільки у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено шляхом забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Посилання позивача на те, що подальша участь вищевказаних депутатів призведе до постановлення Черкаською міською радою рішень з порушеннями законодавства, що матиме негативні наслідки для інших виборців м. Черкаси не приймається суддею до уваги, оскільки інші виборці міста Черкаси не є позивачами у даній адміністративній справі.

Відтак, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме: не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

У звязку із вищевикладеним, суддя вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя В.А. Гайдаш