Справа № 820/358/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/358/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Перцової Т.С. , Сіренко О.І.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2018р. (суддя Тітов О.М.; м. Харків; повний текст рішення складено 06.03.2018) по справі № 820/358/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" (далі по тексту - позивач, ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП", товариство) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Харківській області, податковий орган), в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення № 6 від 10.01.2018 р., № 6 від 10.01.2018 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що доданий до податкового повідомлення-рішення № 6 від 10.01.2018 р. розрахунок не відповідає вимогам нормативних актів, а тому таке рішення не може бути визнано законним та обґрунтованим. Вказує, що мотивувальна частина судового рішення містить факти, встановлені під час перевірки виконання зобов'язань за контрактами. Але в якості порушення валютного законодавства лише вказано факт ненадходження грошових коштів на рахунок нерезидента у певну дату. При цьому, спірні правовідносини і виникли з приводу того, яка це повинна бути дата і яким чином повинні бути обраховані фінансові санкції. Стосовно виконання зобов'язань за контрактом № 15/11-W1 податковим органом взято за підставу нарахування МД № 50402000/2017/00093, оформлену згідно штампів ОНП 16.02.2017. Водночас, за цим контрактом наявні інші МД. оформлені раніше. Отже, за МД оформленими згідно штампів ОНП 05.01.2017 та 13.01.2017, строк повернення валютної виручки, обрахований відповідно до ст. 1 Закону № 185 та п. 2.1 Інструкції № 136 сплинув відповідно у180-й день - тобто ще у липні 2017 року. Також апелянт стверджує, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем з перевищенням 6-місячного строку з дня, коли повинно було бути виявлене таке порушення.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП» перебуває на обліку у Центральній ОДПІ м Харкова з моменту здійснення державної реєстрації. Основним видом діяльності є торгівля сільськогосподарською продукцією, в тому числі на експорт.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області на підставі направлень від 08.12.2017 №11085, № 11086 та на підставі наказу ГУДФС у Харківській області від 05.12.2017 року №7494, була проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП» з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 15.11.2016 № 15/11-W1 за період з 15.11.2016 по 30.11.2017, від 23.01.2017 № 286 FС за період з 23.01.2017 по 30.11.2017, від 23.01.2017 № 285W за період з 23.01.2017 по 30.11.2017 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №25573/20-40-14-06-08/39339816 від 27.12.2017р. (а.с.12-20), згідно висновків якого встановлено факт несвоєчасного зарахування на рахунки валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами №15/1№285Ш, №286РС.

На підставі акту №25573/20-40-14-06-08/39339816 від 27.12.2017р. ГУ ДФС в Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 6 від 10.01.2018р., № 6 від 10.01.2018р, які були отримані позивачем поштою 15.01.2018р.

Не погодившись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості, оскільки, на думку суду, відповідач, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, діяв у межах та у спосіб, що визначений чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з контрактом №15/11-W1 від 15.11.2016р. ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП» поставило на адресу нерезидента - FENIX RRS INC (Ліберія) пшеницю врожаю 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у періоді, що перевірявся, на виконання умов експортного контракту від 15.11.2016 № 15/11-W1 на адресу FENIX RRS INC (Ліберія) відвантажено товар (Пшениця м'яка, не насіннєва, врожаю 2016р: 5кл., 6кл., код товару УКТЗЕД НОМЕР_1) па загальну суму 138010,60 дол. США (еквівалент 3724435,58 грн.) згідно наступних митних декларацій:

- від 05.01.2017 № 504020000/2017/000085 на загальну суму 26044,20 дол. США (еквівалент 695181,32 грн.) - граничний строк надходження валютної виручки 05.05.2017.

- від 05.01.2017 № 504020000/2017/000086 на загальну суму 9410.10 дол. США (еквівалент 251 177,83 грн.) - граничний строк надходження валютної виручки 05.05.2017.

- від 13.01.2017 № 504020000/2017/000262 на загальну суму 37641,10 дол. США (еквівалент 1025781,29 грн.) - граничний строк надходження валютної виручки 13.05.2017.

- від 16.02.2017 № 504020000/2017/000993 на загальну суму 64915,20 дол. США (еквівалент 1752295.14 грн.) - граничний строк надходження валютної виручки 15.08.2017.

Валютні кошти у сумі 5240,69 дол. США (еквівалент 134018.70 грн.) надійшли (з урахуванням обов'язкового продажу на МВРУ) 17.08.2017 на валютний рахунок ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП» №2690 (840), відкритий у ПАТ "МЕГАБАНК", МФО 351629, із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків, чим порушено ст. 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», із змінами та доповненнями».

Згідно з контракту № 285W від 23.01.2017 р., № 286 FC від 23.01.2017 р. ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП» поставило на адресу нерезидента - AHEAD GLOBAL HOLDING (Шотландія) пшеницю та кукурудзу врожаю 016 року.

На виконання умов експортного контракту № 285W від 23.01.2017 р. ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП» на адресу AHEAD GLOBAL HOLDING, відвантажено товар (пшениця м'яка, не насіннєва, врожаю 2016р, 6-го класу, код товару УКТЗЕД НОМЕР_1) згідно митної декларації від 03.03.2017 № UA504060/2017/001365 на загальну суму 28182,20 дол. США (еквівалент 763492,89 грн.). Граничний строк надходження валютної виручки 30.08.2017.

Валютна виручка (з урахуванням обов'язкового продажу) за відвантажений товар по експортному контракту від 23.01.2017 № 285W надійшла па валютний рахунок ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП» №2690 (978), відкритий у ПАТ "МЕГАБАНК" МФО 351629, на загальну суму 24007,00 євро (еквівалент 28190.00 дол. США/750812,18грн.), в тому числі із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків:

- 03.11.2017 на суму 4317,00 євро (еквівалент 5012,90 дол. США/135387,98 гри.) - із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД, чим порушено ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", із змінами та доповненнями;

- 20.11.2017 на суму 19683,37 євро (еквівалент 23169,30 дол. США/615216,98 грн.) із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД, чим порушено ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", із змінами та доповненнями.

Також на виконання умов експортного контракту від 23.01.2017 № 286 FC, ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПИ» на адресу AHEAD GLOBAL HOLDING, відвантажено товар (кукурудза для кормових цілей, врожаю 2016 року, 3-го класу, код товару УКТЗЕД НОМЕР_2) згідно митної декларації від 27.02.2017 № 504020000/2017/001215 на загальну суму 66102,04 дол. США (еквівалент 1783206,24 грн.). Граничний строк надходження валютної виручки 26.08.2017.

Валютна виручка (з урахуванням обов'язкового продажу) за відвантажений товар по експортному контракту від 23.01.2017 № 286 FC надійшла на валютний рахунок ТОВ «УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП» №2690 (978), відкритий у ПАТ "МЕГАБАНК", МФО 351629, на загальну суму 54270,60 євро (еквівалент 64527.80 дол. США/1690795,56грн.) та №2690 (840), відкритий у ПАТ "МЕІ'АКАНК". К4Ф0 351629, на загальну суму 1578,19 дол. США (еквівалент 40228,70 грн.), в тому числі із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків:

-15.09.2017 на суму 40225,60 євро (еквівалент 48186,25 дол. США 1250756.95 грн.) із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД, чим порушено ст,1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", із змінами та доповненнями;

- 09.10.2017 на суму 2500,00 євро (еквівалент 2935,50 дол. США 77969.05 грн.) - із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД, чим порушено ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", із змінами та доповненнями;

- 03.11.2017 на суму 11541,60 євро (еквівалент 13402.10 дол. США362069.56 грн.) із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД, чим порушено ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", із змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.

Момент здійснення експортного (імпортного) контракту - момент, на який здійснено всі обов'язки за зазначеним контрактом, включаючи оформлення векселів (тратт) або укладення кредитних угод.

Момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Порядок здійснення субєктами зовнішньоекономічної діяльності розрахунків в іноземній валюті встановлює Закон України від 23.09.1994 № 185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті (далі Закон №185).

Відповідно до ст. 1 Закону № 185, виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Вимоги частини першої цієї статті не поширюються на експортні послуг (крім транспортних і страхових), прав інтелектуальної власності, авторських та суміжних прав».

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Пунктом 1 Постанови Правління НБУ від 13.12.2016 № 410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів. Постанова набрала чинності з 16.12.2016 та діяла до 15.06.2017 включно.

Згідно Постанови Правління НБУ від 25.05.2017 № 41 «Про внесення змін до деяких нормативно правових актів Національного банку України» внесено зміни до Постанови Правління НБУ від 13.12.2016 № 410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», якою пункт 1 виключено. Постанова набрала чинності з дня, наступного за днем її офіційного опублікування - з 26.05.2017.

З огляду на вищевикладені норми законодавства слідує, що перебіг строку для зарахування виручки резидентів у іноземній валюті від експорту продукції, згідно ст. 1 Закону № 185 починається з дати митного оформлення товару, що експортується.

Відповідно до статті 4 Закону № 185 порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Таким чином, Законом № 185 чітко визначені обставини, які призупиняють строки розрахунків, визначені у статтях 1 та 2, та звільняють від сплати пені, а саме:

- прийняття до розгляду звернення судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості;

- наявність висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданого на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків по контрактам, які перевірялися;

- наявність довідки Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні контрактів, які перевірялися.

Колегія суддів зазначає, що позивачем ані до перевірки, ані до суду не було надано: позовних заяв та постанов судів, щодо стягнення заборгованості з нерезидентів контрагентів позивача по контрактах; висновків центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданого на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків по контрактах; довідок Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні вищезазначених контрактів.

Інших документів, які звільняють від відповідальності за порушення строків, визначених Законом України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", із змінами та доповненнями, до перевірки та до суду позивачем також не надано.

Колегія суддів не приймає доводи позивача, з посиланням на ст. 58 Конституції України, на те, що починаючи з 26.05.2017 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені у ст.ст. 1, 2 Закону № 185, проводяться у строк, що не перевищує 180 календарних днів, з таких підстав.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність.

Це означає, що до події, факту застосовується той закон (нормативно правовий акт), під час якого вони настали або мали місце.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач вірно застосував при розрахунку пені саме ті нормативно-правові акти, які діяли на момент, з яким Закон пов'язує відлік строку, необхідного для зарахування виручки резидентів від експорту продукції - в даному випадку на момент відвантаження товару, що повністю узгоджується з вимогами ст. 1 Закону № 185.

Щодо посилання позивача на пропуск відповідачем строку застосування адміністративно-господарських санкцій за ст. 250 ГК України, колегія суддів зазначає наступне.

При здійсненні зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти господарської діяльності України та іноземні суб'єкти господарської діяльності керуються принципами, визначеними статтею 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Одним з принципів є принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає, зокрема, у обов'язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України.

Позивач, укладаючи зовнішньоекономічні контракти, діє на свій ризик, як субєкт підприємницької діяльності та має дотримуватися законодавчих приписів щодо ведення такої діяльності в сфері ЗЕД. Нормативне регулювання порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті в Україні є сталим та чітко визначає умови звільнення від відповідальності у вигляді сплати пені за перевищення строків розрахунків. Позивач не вчинив дій щодо подання позовних заяв та не має постанов судів щодо стягнення заборгованості з нерезидентів по укладеним контрактам, не отримував та не звертався за отриманням висновків центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданих на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків та не отримував довідки Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні по контрактів від 22.04.2014 №1207 та від 11.07.2016 №22-DF.

Санкції за порушення резидентами строків розрахунків за експортноімпортними операціями передбачені статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно пп. 19 1.1.4 п. 19 1.1 ст. 19 ПКУ контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті здійснюють контролюючи органи.

Відповідно п. 41.1 ст.41 ПКУ контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено поняття грошового зобов'язання платника податків: сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно п. 2 ст. 250 Господарського кодексу України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно п. 102.1 ст. 102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що приписи ст. 250 ГК України не поширюються на спірні правовідносини щодо строку притягнення позивача до відповідальності.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 6 від 10.01.2018 р. та відсутності підстав для їх задоволення.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 6 від 10.01.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.

В ході перевірки відповідачем дотримання ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" вимог ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю, зі змінами та доповненнями, cт.1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами, із змінами та доповненнями, по зовнішньоекономічним контрактам від 15.11.2016 № 15/11-WІ за період з 15.11.2016 по 30.11.2017, від 23.01.2017 № 286FC за період з 23.01.2017 по 30.11.2017, від 23.01.2017 № 285W за період з 23.01.2017 по 30.11.2017, встановлено наявність дебіторської заборгованості, по якій на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок субєкта господарювання в уповноваженому банку, а саме: по контракту від 23.01.2017 року № 285W у сумі 28182,20 дол. США та по контракту від 23.01.2017 року №286FC у сумі 16337,60 дол. США.

ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП", в порушення ст.9 Декрету КМУ від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" позивач декларацію про валютні цінності, доходи і майно, що належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами станом на 01.10.2017 з обов'язковим відображенням розділі ІІІ ''Майно та товари за кордоном" п. 3.5 заборгованості, по якій на звітну дату перевищено встановлені законодавством строки розрахунків за контрактами від 23.01.2017 року № 285W у сумі 28182,20 дол. США та по контракту від 23.01.2017 року №286FC у сумі 16337,60 дол. США до перевірки та до суду не надано.

Відповідно до п. 1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 Про систему валютного регулювання та валютного контролю, із змінами та доповненнями, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обовязковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і термін декларування встановлюється Національним Банком України.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 18.06.1994 №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами", суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, щоквартально повинні здійснювати декларування наявності валютних цінностей, які знаходяться за межами України.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" порушено вимоги ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Відповідно п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», із змінами та доповненнями, за несвоєчасне подання, приховування або перекручення звітності про валютні операції - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Пунктом 2 наказу Міністерства фінансів України від 25.12.1995 №207 "Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами" встановлено, що декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності за наведеною формою в регіональних відділеннях Національного банку України та в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419 встановлено, що квартальна або річна фінансова звітність подається підприємствами органові державної податкової служби у строки, передбачені для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Відповідно до абз.1,2 п.2.7 ст.2 Постанови Правління НБУ від 08.02.2000 № 49 «Положення про валютний контроль», із змінами та доповненнями, за порушення порядку декларування передбачено накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за порушення строків декларування передбачено накладання штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями (далі ПКУ), визначено поняття грошового зобов'язання платника податків: сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В ході судового розгляду справи позивачем не надано доказів на спростування висновків відповідача, встановлені в ході перевірки обставини щодо недекларування у законодавчо визначені строки валютних цінностей, що перебувають за межами України, підтверджені зібраними по справі письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № 6 від 10.01.2018 р., яким позивачу визначено суму штрафу за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобовязань та порушення вимог валютного законодавства» у розмірі 170,00 грн. є правомірними та не підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 по справі № 820/358/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 29.05.2018.