Справа № 810/1322/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м.Київ справа № 810/1322/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

Суть спору: позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про не направлення відповідного подання до Київської обласної державної адміністрації стосовно надання ОСОБА_1 статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4;

- зобовязати Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації оформити та направити відповідне подання до Київської обласної державної адміністрації про надання ОСОБА_1 статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, та має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, а також встановлену третю групу інвалідності внаслідок захворювання повязаного з впливом аварії на ЧАЕС.

Позивач зазначає, що 15 січня 2018 року звернулася із заявою про надання статусу потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС та видачу відповідного посвідчення категорії 1 до Управління соціального захисту Кагарлицької районної державної адміністрації, додавши довідку МСЕК від 02.01.2018 серії АВ №0770531 та висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 11.12.2017 №6764.

Проте, Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації відмовило позивачці листом від 16.01.2018 року №84, зазначивши в обґрунтування своєї відмови те, що з 01.01.2015 року позивач не проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю в розумінні Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014, а отже й немає законодавчо обґрунтованого права на отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до адміністративного суду, оскільки відповідною довідкою та експертним висновком встановлено причинний зв'язок хвороби позивачки із впливом аварії на ЧАЕС, вона проживала в період 1986-1993 роки на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 02.04.2018 №75, а отже є всі підстави для направлення Управлінням соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації відповідного подання.

Відповідач позов не визнав та надав суду заперечення, в яких зазначає, що Законом України «Про внесення змін та визнанням такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 було внесено зміни до абз. 5 ч.2 ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Таким чином, з 01.01.2015 року на думку відповідача позивач не проживає на території забрудненої зони та до потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії не належить, а посвідчення потерпілої ЧАЕС категорії 4 фактично втратило чинність, оскільки посвідчення діє лише на час постійного проживання або роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 15.05.2018 о 10:00 год.

Позивач, присутній у судовому засіданні 15.05.2018, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також клопотання про долучення доказів на виконання ухвали суду від 26.03.2018 про відкриття провадження по справі №810/1322/18.

У судове засідання, призначене на 15.05.2018, відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його представника.

Частиною 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою суду від 15.05.2018 року ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, паспорт серії СН №116631, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 18 квітня 1996 року (а.с. 7).

Згідно з довідкою №75 від 02.04.2018 р., виданою виконавчим комітетом Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_1 з моменту аварії на Чорнобильській АЕС до вересня 1993 року проживала ІНФОРМАЦІЯ_2, територія якого належить до зони посиленого радіоекологічного контролю (а.с. 35).

17 лютого 2006 року Київська обласна державна адміністрація видала позивачці посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії В-П №737152 (а.с. 13).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 11.12.2017 №6764 за результатами розгляду звернення позивача та наданої згідно Переліку та зареєстрованої в ЦМЕК 17.11.2017 документації на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС встановлено основний діагноз: рак правої молочної залози,ст. II, T4N0M0, кл.гр.ІІI. Згідно експертного висновку захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на ЧорнобильськійАЕС (а.с.11).

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 27.12.2017 серії АВ №0770531 позивачу з 27.12.2017 встановлена третя група інвалідності та зазначено причину інвалідності - захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.12).

Судом встановлено, що позивач 15.01.2018 року звернулась до відповідача із заявою про видачу посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, додавши до заяви усі необхідні документи (а.с. 30).

Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації, розглянувши заяву позивачки від 15.01.2018, надало відповідь листом № 84 від 16.01.2018 року, у якому позивачці відмовило в оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС категорії 1 з числа потерпілих категорії 4, оскільки чинним законодавством виключено зону посиленого радіоекологічного контролю (а.с. 31-32).

Відмовляючи у встановленні позивачеві статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач посилається на Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII та, зокрема, зону посиленого радіоекологічного контролю виключено з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином відповідач вважає, що з 01.01.2015 позивачка не проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Як вже встановлено судом, позивач з моменту аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986, до вересня 1993 року проживала ІНФОРМАЦІЯ_2, територія якого належить до зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується довідкою №75 від 02.04.2018, виданою виконавчим комітетом Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Відтак, обставини справи свідчать, що позивачка з 26.04.1986 року по вересень 1993 року проживала в селі Тернівка, яке постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Зважаючи на те, що позивачка більше 4 років проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю, Київською обласною державною адміністрацією 17.02.2006 позивачу було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії В-П № 737152 (а.с.13).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення, визначено Законом УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами і доповненнями (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами пункту 4 частини першої статті 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Зважаючи на те, що позивачка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років, ОСОБА_1, в розумінні Закону №796-XII, безумовно, є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

За змістом статей 14 і 65 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій вказаним особам встановлюється категорія 4, видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок №51).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Частиною третьою статті 15 Закону №796-XII передбачено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Положення статті 15 Закону №796-XII кореспондуються з приписами пункту 10 Порядку №51, відповідно до якого особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Отже, особи, які станом на 1 січня 1993 року постійно проживали або працювали на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад чотири роки, визнаються потерпілими від Чорнобильської катастрофи та мають право на встановлення пільг і компенсацій, передбачених Законом №796-XII.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону №796-XII, до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Статтею 12 Закону №796-XII передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Суд зазначає, що матеріали справи безсумнівно свідчать про наявність у позивача всіх юридичних підстав для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі посвідчення потерпілого 1 категорії, оскільки статтею 14 Закону №796 визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи й категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, який встановлений, зокрема, обласною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією.

Підставою звернення позивача до суду із цим позовом є саме відмова відповідача у направленні документів до Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

Відмовляючи у направленні документів до Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач посилається на Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII та, зокрема, зону посиленого радіоекологічного контролю, в тому числі село Тернівка, виключено з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, з приводу чого суд зазначає таке.

Абзацом третім пункту 10 Порядку №51 передбачено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Суд зазначає, що Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації діє на підставі Положення про Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області від 16 серпня 2017 року №246, згідно пункту 1 якого Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації утворюється головою районної державної адміністрації, підпорядковується йому, а також підзвітне та підконтрольне Департаменту (а.с. 24-29).

Серед повноважень відповідача, визначених у пп. 28п. 5 вищевказаного Положення №246, є, зокрема, виконання таких функцій, як підготовка документів щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до законодавства України.

Відмовляючи позивачці в оформленні подання для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, відповідач діє з перевищенням своїх повноважень, оскільки в його компетенцію відповідно до чинного законодавства входить лише функція прийняття необхідного пакету документів та підготовка подання до Київської обласної державної адміністрації, яка, в свою чергу, має повноваження приймати рішення щодо надання особі статусу постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС або відмови у такому статусі.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації в оформленні подання позивачки для встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача оформити та направити відповідне подання до Київської обласної державної адміністрації про надання ОСОБА_1 статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 ОСОБА_2 Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою ОСОБА_2 Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржувані дії відповідача в розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача оформити та направити відповідне подання до Київської обласної державної адміністрації про надання ОСОБА_1 статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача були наявні законні підстави для оформлення та направлення подання до Київської обласної державної адміністрації про надання позивачці статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б свідчили про правомірність відмови в оформленні та направленні подання до Київської обласної державної адміністрації про надання позивачці статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської категорії 1 та видачі відповідного посвідчення, не надав.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, з таким розрахунком, щоб суб'єкт владних повноважень мав реальну можливість виконати судове рішення у визначений законом і цим рішенням спосіб з урахуванням об'єктивних обставин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2.Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації щодо не направлення відповідного подання до Київської обласної державної адміністрації стосовно надання ОСОБА_1 статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

3.Зобов'язати Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації оформити та направити відповідне подання до Київської обласної державної адміністрації про надання ОСОБА_1 статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

4.Встановити для Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації строк для надання суду звіту про виконання судового рішення 10 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного тексту рішення - 25.05.2018 р.

Суддя Кушнова А.О.