Справа № 807/1954/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2018 року

Київ

справа №807/1954/15

провадження №К/9901/10454/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, у справі № 807/1954/15

за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Закарпатського обласного центру зайнятості, в якому просив:

визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати грошової винагороди в розмірі чотирьох середньомісячних заробітних плат від 25 до 30 років роботи, передбаченої пунктом 3 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 212;

зобов'язати відповідача виплатити грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, чотири середньомісячні заробітні плати в сумі 20816,52 грн. з урахуванням індексації та компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги;

стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 2500,00 гривень.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Закарпатського обласного центру зайнятості щодо невидачі ОСОБА_1 за роботу від 25 до 30 років грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків у розмірі 20816,52 гривень.

Зобов'язано Закарпатський обласний центр зайнятості видати ОСОБА_1 за роботу від 25 до 30 років грошову винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків у розмірі 20816,52 гривень.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500,00 гривень.

В решті позову - відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що право позивача на отримання спірної грошової винагороди за роботу від 25 до 30 років не було реалізоване у зв'язку з протиправністю дій відповідача, а відтак ОСОБА_1 має право на виплату грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків у розмірі чотирьох середньомісячних заробітних плат.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року скасовано та прийнято нову, якою в позові відмовлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зобов'язання по виплаті позивачу за сумлінну безперервну працю Закарпатським обласним центром зайнятості виконано в повному обсязі, що підтверджується, зокрема, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 липня 2014 року у справі № 807/1660/14. Оскільки, стаж державної служби 25 років, на які покликається позивач і які йому за судовими рішеннями приєднано до державної служби, позивач набув ще проходячи службу в органах внутрішніх справ та при переході на роботу в 2003 році в центр зайнятості стаж становив 27 років 5 місяців 20 днів, тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що станом на вказаний період подібні виплати для позивача регулювались іншими нормами законодавства, які були спеціальними, зокрема й постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07 листопада 2007 року № 1294.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувсь до суду касаційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судове рішення апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року - без змін.

25 травня 2018 позивач звернувсь до Верховного Суду із заявою про роз'яснення вказаної постанови суду касаційної інстанції.

За приписами частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Вивчивши зміст заяви ОСОБА_1 щодо роз'яснень постанови касаційної інстанції від 25 квітня 2018 року, Верховний Суд вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки ця постанова є зрозумілою.

Керуючись статтями 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець