Справа № 808/205/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 березня 2018 року Справа № 808/205/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (надалі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача викладену у листі №К-8977-6934/6-17 від 10.10.2017 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 11.09.2017 (поданого 15.09.2017) про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11.09.2017 (поданого 15.09.2017)

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що набув у власність цілісний майновий комплекс а саме: будівля гаражу, К, загальна площа 197,7 кв. м; бетонні дороги та площадки, М; туалет на 2 очка, Л; басейн, 3; басейн, 3-1; басейн, 3-2; контора, Б, загальна площа 37,8 кв. м; овочесховище, В, загальна площа 1298,5 кв. м; огорожа, N. Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 80,6669 га, за адресою: Запорізька обл., Веселівський р-н., с. Новоуспенівка, вул. Степова, 1, яка передана попередньому користувачу ТОВ «Веселівський Агрос» на підставі державного акту на право постійного користування І-ЗП № 001966 на підставі розпорядження голови Веселівської від 26.05.1998 року № 282 райдержадміністрації. На звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 13.10.2017 отримано відмову. Вваджає таку відмову протиправною.

Представником відповідача подано відзив на позов (вх. № 6070 від 22.02.2018), зокрема зазначив, що відмова позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була обґрунтованою, оскільки за інформацією Міжрайонного управління у Мелітопольському районі та м. Мелітополі запитувана земельна ділянка перебуває у користуванні (власності) третіх осіб, до моменту офіційного припинення права користування вказаною земельною ділянкою ТОВ «Веселівський Агрос», відсутня можливість надати дозвіл на розробку документації із землеустрою ОСОБА_1 Вважає відмову правомірною та просить відмовити у задоволенні позову.

22.01.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено перше судове засідання на 22.02.2018, яке було відкладено на 21.03.2018.

Також, ухвалою суду від 22.08.2018 було витребувано від відповідача додаткові документи, які надані суду 21.03.2018 (вх. №9213).

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03.02.2017 року ОСОБА_1 набув у власність цілісний майновий комплекс а саме: будівля гаражу, К, загальна площа 197,7 кв. м; бетонні дороги та площадки, М; туалет на 2 очка, Л; басейн, 3; басейн, 3-1; басейн, 3-2; контора, Б, загальна площа 37,8 кв. м; овочесховище, В, загальна площа 1298,5 кв. м; огорожа, N (надалі - нерухоме майно). Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 80,6669 га, за адресою: Запорізька обл., Веселівський р-н., с. Новоуспенівка, вул. Степова, 1, (за межами населеного пункту), яка була передана попередньому користувачу ТОВ «Веселівський Агрос» на підставі державного акту на право постійного користування І-ЗП № 001966 на підставі розпорядження голови Веселівської від 26.05.1998 року № 282 райдержадміністрації.

Вказане підтверджується, нотаріально посвідченим Свідоцтвом зареєстрованим за № 60 від 33.02.20217 року, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 79544946 від 03.02.2017 року (а.с. 8-9).

15.09.2017 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Разом з клопотанням Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області було надано:

-копію Свідоцтва, зареєстрованого за № 6 від 03.02.2017 року;

-копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 79544946 від 03.02.2017 року;

-копію державного акту на право постійного користування І-ЗП №001966 від 27.05.1998 року;

-копію плану зовнішнього користування земельною ділянкою;

-копію витягу з поземельної книги про земельну ділянку від 08.11.2013 року №ЗВ-02013;

-копію паспорта та ІПН заявника;

-копію технічного звіту по інвентаризації земельних ділянок наданих в постійне користування ТОВ «Веселівський Агрос» (включає акт встановлення меж земельної ділянки, розпорядження № 282 від 26.05.1998 р. схема);

-графічні матеріали з розташуванням земельної ділянки.

Проте, 13.10.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом № К-8977-6934/6-17 мені у задоволенні клопотання було відмовлено.

Листом від 18.01.2018 № М-10468-128/0/18-18 відповідач відмовив у задоволенні клопотання, посилаючись на ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України та інформацію Міжрайонного управління у Мелітопольському районі та м.Мелітополі, згідно якої запитувана земельна ділянка перебуває у користуванні (власності) третіх осіб. Крім того у відповіді зазначено, що з наданих матеріалів вбачається, що запитувана земельна ділянка є забудованою, при цьому в проекті відсутні відомості про наявність затвердженого державного плану запроектованої території. (а.с.16).

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Правове регулювання земельних відносин регулюється Конституцією України, нормами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (стаття 3 Земельного кодексу України).

Так, частинами 1, 2, пункту а частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Крім того, відповідно до п. 4.1 розділу 4 наказу № 376 від 18.05.2010 року «Про затвердження інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості та їх закріплення межовими знаками)» Відновлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

Згідно з п. 4.3. цього наказу відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

В своєму клопотанні про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою позивач, просив надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель з цільовим призначенням як у попереднього землекористувача для будівництва виробничої бази та ведення підсобного господарства (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Орієнтовною площею 80,6669га, яка (які) розташована (розташовані) за адресою: Запорізька обл., Веселівський р-н., с. Новоуспенівка, вул. Степова, 1, за межами населеного пункту.

У зв'язку з набуттям права власності на цілісний майновий комплекс, що знаходиться на земельній ділянці 80,6669 га, кадастровий № відсутній, за адресою: Запорізька обл., Веселівський р-н., с. Новоуспенівка, вул. Степова, 1, (за межами населеного пункту), яка передана попередньому користувачу ТОВ «Веселівський Агрос» на підставі державного акту на право постійного користування І-ЗП № 001966 на підставі розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації від 26.05.1998 року № 282 та необхідності укладання договору оренди земельної ділянки на підставі нотаріально посвідченого Свідоцтва зареєстрованого за № 6 від 03.02.2017 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №79544946 від 03.02.2017 року і неможливості цього зробити через відсутність кадастрового номеру .

Згідно абзацу 1 частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом із тим як встановлено судом, відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель з цільовим призначенням як у попереднього землекористувача для будівництва виробничої бази та ведення підсобного господарства, орієнтовною площею 80,6669 га обґрунтована наявністю інформації Міжрайонного управління у Мелітопольському районі та м. Мелітополі про те, що запитувана земельна ділянка перебуває у користуванні (власності) третіх осіб, а саме ТОВ «Веселівський Агрос», а також відсутністю детального плату території.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області з непередбачених законом підстав відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Водночас надаючи оцінку вимогам позивача щодо зобов'язання відповідача повторно розглянути його клопотання, то необхідно зазначити, що відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

З огляду на наявність у суду права за умови задоволення вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а також враховуючи протиправність відмови суб'єкта владних повноважень у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушених прав, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (місце знаходження: 69095, м.Запоріжжя, вул.Українська, 50, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, викладену у листі №К-8977-6934/6-17 від 10.10.2017 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 11.09.2017 (поданого 15.09.2017) про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11.09.2017 (поданого 15.09.2017)..

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 704 грн. 80 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21 березня 2018 року.

Суддя Н.В. Стрельнікова