Справа № 820/10/16
Суддя: Князєв Всеволод Сергійович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 820/10/16

Провадження № 11-105апп18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Князєва В. С.,

суддів Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року (судді Гончар Л. Я., Мороз В. Ф., Донець О. Є.), ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року (судді Кононенко З. О., Бондар В. О., Калитка О. М.), постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2016 року (суддя Мельников Р. В.) у справі за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_5, про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просила: визнати протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та кредит» (далі - АТ «Банк «Фінанси та кредит») ЧернявськоїО. С. від 19 жовтня 2015 року про відмову у включенні позивача до реєстру вкладників, яким необхідно відшкодувати кошти за вкладами в АТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_3, яким необхідно відшкодувати кошти за вкладами АТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначила, що, уклавши з ОСОБА_5 (який є вкладником АТ «Банк «Фінанси та кредит) договір дарування їй 7500 доларів США, вона звернулась до цього ж банку з метою відкриття банківського рахунку на вказану суму. 17 вересня 2015 року банк дав згоду на відкриття поточного рахунку. У зв'язку з віднесенням АТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних та введенням тимчасової адміністрації строком на три місяці, ОСОБА_3 подала до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської О. С. заяву про включення її до реєстру осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. На думку ОСОБА_3, відповідач незаконно відмовив у включенні її до цього реєстру.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що ОСОБА_3 не є вкладником банку в розумінні положень Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому вимоги про включення її до реєстру вкладників, яким необхідно відшкодувати кошти за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є безпідставними.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 18 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовив.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 квітня 2016 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2016 року залишив без змін.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 30 березня 2017 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишив без змін.

07 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд зазначених судових рішень на підставі пункту 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент подання заяви; далі - КАС) з посиланням на постанову судових палат у господарських та цивільних справах Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі № 916/2216/16.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

12 січня 2018 року заяву ОСОБА_3 передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду на підставі підпункту 1 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС (у редакції Закону № 2147-VIII) за розпорядженням керівника апарату Верховного Суду України від 11 січня 2018 року №17/0/19-18.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС (у редакції Закону № 2147-VIII) якщо адміністративна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, - така справа після її отримання Касаційним адміністративним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою

від 05 лютого 2018 року заяву ОСОБА_6 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою від 14 лютого 2018 року суддя Великої Палати Верховного Суду відкрив провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року, ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року, постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2016 року, а ухвалою від 12 березня 2018 року - призначив цю справу до розгляду.

На обґрунтування заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року, ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року та постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2016 року ОСОБА_3 додала копію постанови судових палат у господарських та цивільних справах Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі № 916/2216/16, у якій, на її думку, по-іншому застосовано норми процесуального права, ніж у справі, що розглядається.

Перевіривши наведені в заяві доводи, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС (у редакції, чинній на момент подання заяви) однією з підстав перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Після надходження до Великої Палати Верховного Суду матеріалів адміністративної справи було встановлено, що в розумінні пункту 2 частини першої статті 237 КАС (у редакції, чинній на момент подання заяви) постанова судових палат у господарських та цивільних справах Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі № 916/2216/16 у якій, на думку ОСОБА_3, по-іншому застосовано норми процесуального права, ніж у справі, що розглядається, не є рішенням суду касаційної інстанції.

Таким чином, зі змісту долучених до заяви постанови та ухвали, про перегляд якої просить заявник, не вбачається неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами різної юрисдикції, як про це зазначає Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 05 лютого 2018 року, а відтак - підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відсутні.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії суддів або палаті (об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії суддів (палати, об'єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ураховуючи викладене та керуючись підпунктами 1, 2, 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Справу за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит», треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_5, про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, у якій ОСОБА_3 подано заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року, ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року, постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2016 року - повернути на розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

2. Копію цієї ухвали надіслати заявнику та іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. С. Князєв
Судді:
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
Л. М. Лобойко В. Ю. Уркевич
Н. П. Лященко О. Г. Яновська