Справа № 350/1231/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2146/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Носа С.П., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2018 року, ухвалене суддею Пулик М.В., смт. Рожнятів, дата складання повного тексту рішення 19 лютого 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, закриття справи,-

В С Т А Н О В И В:

22.08.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської митниці ДФС України, в якому просить визнати незаконною та скасувати відповідача в справі про порушення митних правил №93/20600/17 від 03.08.2017 р., якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.; провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Позивач просить поновити строк звернення до суду.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2018 року поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом. В задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України транзитний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, відтак в його діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що позивач, маючи фізичну можливість з 26 квітня 2017 року по 04 серпня 2017 року прибути до Івано-Франківської митниці Державної Фіскальної служби України, свідомо проігнорував запрошення відповідача для дачі пояснень з приводу причин та обставин порушення ним митних правил і вирішення питання про складання протоколу, а також виклик для участі в розгляді справи, намагаючись у такій спосіб затягнути процес розгляду справи та уникнути в подальшому адміністративної відповідальності

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, винесеним із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_1 оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відповідачем порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема частини 2 статті 526 МК України, в частині того, що про час та місце розгляду справи про порушення митних правил орган доходів і зборів інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Звертає увагу на те, що йому не було відомо про розгляд справи про порушення митних правил, даний лист-запрошення від митниці він отримав 07 серпня 2017 року, в підтвердження даного факту ним до матеріалів справи було долучено конверт та витяг з офіційного сайту Укрпошти. Апелянт стверджує, що відповідач не отримавши повідомлення про те, що даний лист було вручено ОСОБА_1 виніс постанову про порушення митних правил без його участі 03 серпня 2017 року, тим самим грубо порушивши процедуру притягнення його до відповідальності.

Учасники справи в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від учасників справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що постановою в справі про порушення митних правил №93/20600/17 від 03.08.2017 року, винесеною першим заступником начальника Івано-Франківської митниці ДФС - радником податкової та митної справи ІІ рангу Сучаком С.С., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Із постанови про порушення митних правил вбачається, що під час проведення перевірки, ініційованої Житомирською митницею ДФС (лист від 11.04.2017р. №814//7/06-7020), щодо законності перебування на митній території України автомобіля марки «Volkswagen Passat», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, було встановлено, що вказаний автомобіль 27 березня 2017 року ввіз на митну територію України через митний пост «Виступовичі» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» громадянин - резидент ОСОБА_1.

У відповідності до митного законодавства гр. ОСОБА_1 зобов'язаний вивести за межі території України транзитом автомобіль марки «Volkswagen Passat», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в термін до 06.04.2017р.

Однак, згідно інформації центральної бази даних Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби України, зазначений автомобіль за межі України у встановлений законодавством строк вказаним громадянином не вивезено.

На повідомлення про необхідність прибуття в орган доходів і зборів для надання пояснень щодо обставин перевищення ним строку транзитного перевезення транспортного засобу ОСОБА_1 не з'явився.

Частиною 1 ст. 318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до пункту 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України затвердженого наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Згідно пункту 9 Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

В силу п. 1.7. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 року № 1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2012 року № 2120/22432, для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до гл. 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Згідно ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із нормами ч.2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

У відповідності до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 р. № 1669/21981 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пунктом 2 розділу VIII Порядку визначено, що обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових дії особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Крім того, відповідно до п.5 розділу VIII Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

В супереч ст.192 МК України гр. ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту не звертався. Також, позивачем будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, до митного органу подано не було.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно із ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, законодавством встановлені часові обмеження для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому апеляційний суд дійшов висновку, що затягування ОСОБА_1 процесу розгляду справи може призвести до неможливості притягнення його до адміністративної відповідальності органами митного контролю у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, та, як наслідок, уникнення позивачем відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Із матеріалів справи видно, що позивач був своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи про притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, проте у визначений час на розгляд справи про порушення митних правил не з'явився.

Відомості зазначені позивачем в клопотаннях про відкладення розгляду справи не можна вважати поважними, у зв'язку з тим, що вони не відповідають дійсності (а.с. 140).

Відтак, позивач, маючи фізичну можливість з 26 квітня 2017 року по 03 серпня 2017 року прибути до Івано-Франківської митниці Державної Фіскальної служби України, свідомо проігнорував запрошення відповідача для дачі пояснень з приводу причин та обставин порушення ним митних правил, а також виклик для участі в розгляді справи, намагаючись у такій спосіб затягнути процес розгляду справи та уникнути в подальшому адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянтом не подано до суду доказів, які б засвідчували відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що транспортний засіб, що був ввезений ОСОБА_1 у митному режимі транзит, на момент виявлення правопорушення та на час розгляду справи про порушення митних правил не був ні доставлений у орган доходів і зборів до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України, ні поміщений в інший митний режим.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що перший заступник начальника Івано-Франківської митниці ДФС - радник податкової та митної справи ІІ рангу Сучак С.С. при винесенні постанови у справі про порушення митних правил №93/20600/17 від 03.08.2017 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та притягненні його до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, закриття справи є безпідставними, та правомірно залишені без задоволення судом першої інстанції.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2018 року у справі №350/1231/17 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, закриття справи - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді С. П. Нос
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 29.05.2018р.