Справа № 808/4498/13-а
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 травня 2018 року о/об 12 год. 53 хв.Справа № 808/4498/13-а м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Босал-ЗАЗ (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8, )

до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги 14, )

про скасування податкових повідомлень-рішень

за участі представників сторін

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності № 21/16 від 30.12..2016 року)

від відповідача 1 - не прибув

від відповідача 2 - не прибув

від третьої особи 1 - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності №1/393 від 14.07.2017 року)

від третьої особи 2 - не прибув

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2013 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» (далі - позивач) до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 11 квітня 2013 року № та №.

Ухвалою суду від 30 квітня 2013 року позовну заяву було залишено без руху на підставі статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

18 травня 2013 року на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

21 травня 2013 року провадження у справі відкрито суддею Запорізького окружного адміністративного суду Кисилем Р.В.

Ухвалою суду від 30 травня 2013 року провадження у справі зупинено до 12 червня 2013 року.

12 червня 2013 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 12 червня 2013 року провадження у справі зупинено до 11 липня 2013 року.

11 липня 2013 року судом поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні 11 липня 2013 року судом оголошено перерву до 22 липня 2013 року.

Ухвалою суду від 22 липня 2013 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №0870/12153/11.

30 листопада 2015 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 30 листопада 2015 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №808/5617/13-а.

На підставі розпорядження керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду №32 від 17 лютого 2016 року справу №808/4498/13-а призначено на повторний автоматичний розподіл справ у звязку з закінченням строку повноважень щодо здійснення правосуддя суддею Кисилем Р.В., призначеного на посаду судді Запорізького окружного адміністративного суду строком на п'ять років.

17 лютого 2016 року справу справа №808/4498/13-а передана на розгляд судді Татаринову Д.В. згідно розподілу справ автоматизованою системою діловодства.

Ухвалою від 17 лютого 2016 року справа №808/4498/13-а прийнята до провадження суддею Татариновим Д.В.

12 березня 2018 року судом поновлено провадження у справі.

30 березня 2018 року суддею Татариновим Д.В. винесено ухвалу про призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року розгляд справи відкладено до 17 травня 2018 року.

В судовому засіданні 17 травня 2018 року протокольною ухвалою суду здійснено процесуальне правонаступництво відповідача.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 17 травня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що на підставі висновків ОСОБА_3 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року відповідачем 11 квітня 2013 року прийняті податкові повідомлення-рішення відповідача № та №. Позивач вважає висновки податкового органу про порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» податкового законодавства невірними, отже податкові повідомлення-рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов, відповідно до якого зазначає, що операції з придбання корпоративних прав не є обєктом оподаткування податком на додану вартість, у звязку з чим при здійсненні таких операцій у платника не має права на податковий кредит за даними операціями. Крім того відповідач вказує, що зважаючи на судові рішення по адміністративним справам №2а-0870/480/11, №0870/12306/12, №808/5617/13-а, №2а-0870/12153/11, висновки контролюючого органу про завищення позивачем відємного значення з податку на додану вартість у податковій звітності за грудень 2012 року є обґрунтованими, у звязку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними. Щодо завищення заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2012 року на суму 11667,00 грн. відповідач вважає, що у ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» відсутнє підтвердження здійснення фактичного отримання товару, отже фактичного здійснення господарської операції з придбання позивачем товарів та послуг безпосередньо у контрагента не було. Таким чином податковий орган, як субєкт владних повноважень, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах прав, наданих територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, та вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Так, судом встановлено, що з 26 лютого 2013 року до 21 березня 2013 року фахівцями ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, на рахунок платника у банку, за грудень 2012 року у сумі 14507 грн., відображеної у податковій декларації з ПДВ, поданій за відповідний звітний (податковий) період (вх. № від 17 січня 2013 року).

За результатами перевірки податковим органом складено ОСОБА_3 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року.

ОСОБА_3 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року контролюючим органом встановлені порушення:

-пункту 200.1, пункту 200.2, пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, пункту 4.6.3, пункту 4.6.6 Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ №1492 від 25 листопада 2011 року, в результаті чого завищено залишок відємного значення попереднього податкового періоду на суму ПДВ 2275106 грн.;

- підпункту 14.1.181, пункту 14.1 статті 14, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за грудень 2012 року на суму 11667 грн.

ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ», не погодившись із висновками ОСОБА_3 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року, подало до податкового органу Заперечення на ОСОБА_3 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року (вих.№311 від 29 березня 2013 року).

Відповідач надав відповідь від 08 квітня 2013 року №2141/10/16-113 на Заперечення на ОСОБА_3 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року, якою залишив висновки ОСОБА_3 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року без змін.

11 квітня 2013 року відповідачем були прийняті податкові повідомлення рішення:

-№, яким Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2275106,00 грн.;

- №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 11667,00 грн., та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 5833,50 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями від 11 квітня 2013 року № та № звернулось до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

1. Судом зясовано, що висновки ОСОБА_3 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року, на підставі якого прийняте оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № та №, обґрунтовані тим, що «…Згідно декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року ТОВ «БОСАЛ-ЗАЗ» включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2012 року суму ПДВ при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» (, м. Київ, вул. Івана Кудрі, б.5) у розмірі 1072,50 грн…В ході перевірки не підтверджено фактичне здійснення поставки товару з боку ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» ()…Із врахуванням зазначеного та даних додатка 2 (Д2) до податкової декларації з ПДВ за грудень 2012 року залишок відємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (р.24 податкової декларації звітного податкового періоду) у розмірі 2275106, та сума залишку виникла у серпні 2010 року у розмірі 2275106 грн. та листопаді 2012 року у розмірі 14507 грн. (додаток 11). За даними податкової декларації з ПДВ за серпень 2010 року податкові зобовязання (р.9) складають 512999 грн., податковий кредит (р.17) у розмірі 769946 грн., різниця між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду відємне значення (р.18.2) складає 256947 грн. Дане відємне значення включено до складу бюджетного відшкодування за вересень 2010 року. Відповідно сума 256947 брала участь у розрахунках бюджетного відшкодування за вересень 2010 року. Таким чином на порушення пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України завищено суму ПДВ, включеного до складу податкового кредиту наступного податкового періоду…Також ОСОБА_3 позапланової перевірки №4491/2302/33985999 від 17 грудня 2010 року, та планової перевірки №840/2305/33985999 від 26 травня 2011 року встановлено порушення підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»…».

Судом встановлено, що на підставі висновків ОСОБА_3 позапланової перевірки №4491/2302/33985999 від 17 грудня 2010 року податковим органом 30 грудня 2010 року винесено податкове повідомлення-рішення №/0.

Податкове повідомлення-рішення №/0 від 30 грудня 2010 року оскаржувалось ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» до суду, проте Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2011 року по справі №2а-0870/480/11 в задоволенні позову ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 30 грудня 2010 року відмовлено, та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року по справі №2а-0870/480/11 вказану постанову суду залишено без змін.

Суд дослідивши та проаналізувавши вищезазначені судові рішення зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи в скасуванні податкового повідомлення-рішення №/0 від 30 грудня 2010 року виходив з того, що під час проведення господарської операції по внесенню майна до статутного фонду ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» від ЗАТ ІІ «ЗАЗ» обєкт оподаткування по ПДВ не виникає, оскільки оплата грошових коштів від ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» на користь ЗАТ ІІ «ЗАЗ» не проводилась та не проводилась поставка товару від ЗАТ ІІ «ЗАЗ» для ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ», а тому у позивача не виникає податковий кредит. Також суд у Постанові від 02 березня 2011 року по справі №2а-0870/480/11 зазначив, що чинним законодавством не встановлений порядок оподаткування ПДВ операцій по внесенню майна до статутного фонду підприємств, оскільки під час внесення такого майна підприємство не несе витрат у звязку із виробництвом таких господарських операцій.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 18 вересня 2012 року по справі №2а-0870/480/11 погодився із висновком податкового органу про завищення ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» заявленої суми бюджетного відшкодування за рахунок суми податку на додану вартість по внеску ЗАТ «ЗАЗ» до статутного фонду ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» обладнання та оснастки. Також у вказаній ухвалі суду зазначено, що «…Виходячи з приписів пункту 7.4 статті 7, а також статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість», якою визначаються об'єкт оподаткування та операції, що не є об'єктом оподаткування, колегія суддів вважає відсутньою на законодавчому рівні заборону щодо віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціям з отримання в якості внеску до статутного фонду основних фондів від ЗАТ ІІ "ЗАЗ". Разом з тим, відповідно до положень пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» віднесення до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість та від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду не достатньо для визначення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню…Таким чином, необхідною умовою для отримання бюджетного відшкодування є фактична сплата платником податку сум податку на додану вартість в складі вартості придбаного таким платником товару. В даному випадку позивач, як емітент корпоративних прав, при отриманні від учасника товариства основних фондів в якості внеску до статутного фонду не розрахувався за них грошовими коштами, а прийняв їх в обмін на корпоративні права, у зв'язку з чим безпідставно включив суму податку на додану вартість з вартості цих основних фондів до суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок відповідача щодо завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2010 року на суму 2506140,00 грн. зроблений правильно…».

Отже суд звертає увагу, що вищезазначеними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено правомірність висновків, викладених у ОСОБА_3 позапланової перевірки №4491/2302/33985999 від 17 грудня 2010 року, щодо порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» вимог податкового законодавства. ОСОБА_4 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року, на підставі якого прийняте оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № та №, як вже зазначалось, обґрунтовані, серед іншого, також саме висновками ОСОБА_4 позапланової перевірки №4491/2302/33985999 від 17 грудня 2010 року, а податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № та № є похідними від оскаржуваного у справі №2а-0870/480/11 податкового повідомлення-рішення і прийняті на його основі.

Крім того суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 22 липня 2013 року провадження у справі №808/4498/13-а було зупинене до набрання законної сили рішенням у справі №2а-0870/12153/11, у звязку із тим, що адміністративна справа №808/4498/13-а предметом спору повязана зі справою №2а-0870/12153/11.

А саме, предметом оскарження у справі №2а-0870/12153/11 було податкове повідомлення-рішення № від 25 червня 2011 року, винесене податковим органом на підставі висновків ОСОБА_4 планової перевірки №840/2305/33985999 від 26 травня 2011 року, а податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № та №, які оскаржуються у цій справі, є похідними від оскаржуваного у справі №0870/12153/11 податкового повідомлення-рішення і прийняті на його основі.

Суд зазначає, що на підставі висновків ОСОБА_4 планової перевірки №840/2305/33985999 від 26 травня 2011 року податковим органом 25 червня 2011 року винесено податкове повідомлення-рішення №.

Податкове повідомлення-рішення № від 25 червня 2011 року оскаржувалось ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» до суду, проте Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2012 року по справі №2а-0870/12153/11 в задоволенні позову ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25 червня 2011 року відмовлено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року по справі №2а-0870/480/11 вказану постанову суду залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2014 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Босал ЗАЗ» відхилено, Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2012 року - залишено без змін.

Судом досліджено постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2012 року по справі №2а-0870/12153/11, в якій зазначено, що «…З урахуванням викладених норм, суд дійшов висновку, що під час проведення господарської операції по внесенню майна до статутного фонду ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ» від ЗАТ ІІ «ЗАЗ» обєкт оподаткування по ПДВ не виникає, оскільки оплата грошових коштів від ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ» на користь ЗАТ ІІ «ЗАЗ» не проводилась та не проводилась поставка товару від ЗАТ ІІ «ЗАЗ» для ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ», а тому у позивача не виникає податкового кредиту. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не встановлений порядок оподаткування ПДВ операцій по внесенню майна до статутного фонду підприємств, оскільки під час внесення такого майна підприємство не несе витрат у звязку із виробництвом таких господарських операцій. Судом встановлено, що під час проведення операції отримання від ЗАТ ІІ «ЗАЗ» майна до статутного фонду позивачем не понесено витрат, повязаних із отриманням цього майна, ЗАТ ІІ «ЗАЗ» були внесені прямі інвестиції в обмін на корпоративні права ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ». З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оподаткування податком на додану вартість господарської операції внесення до статутного фонду ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ» майна і віднесення до складу податкового кредиту по ПДВ по таким операціям є порушенням приписів Закону №168/97, оскільки такі операції не є обєктом оподаткування, у розумінні приписів цього Закону, а позивач не поніс жодних витрат у звязку із проведенням таких операцій…».

Судом також досліджено Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року по справі №2а-0870/12153/11, у якій зазначено, що «… Оскільки бюджетне відшкодування - це сума, яка підлягає поверненню платнику податку із бюджету у зв'язку із надмірною сплатою податку у випадках, визначених згідно з цим Законом, а ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ» - емітент корпоративних прав при отриманні від ЗАТ ІІ «ЗАЗ» - засновника основних фондів як внеску до статутного фонду не розраховується за них в розумінні підпункту 7.3.1 та підпункту 7.5.1 статті 7 Закону № 168/97-ВР, а передає в обмін на їхні корпоративні права, то підстави для декларування бюджетного відшкодування за такою операцією відсутні… Тобто однією з обов'язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне надходження цих сум до Державного бюджету України… Тобто, Законом встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов'язані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та його відшкодування за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді цього податку. Таким чином, право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов'язання по сплаті податку на додану вартість у ціні товару. У зв'язку з не встановленням факту надходження до бюджету податку на додану вартість за придбання ТОВ з ІІ «Босал ЗАЗ» прямої інвестиції від ЗАТ ІІ «ЗАЗ» у вигляді майна по балансовій вартості, яка визначена у бухгалтерському обліку ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ», колегія суддів дійшла висновку про правомірне зменшення органами ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ТОВ з ІІ «Босал ЗАЗ» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та визначення податкового зобов'язання з ПДВ оскаржуваним у цій справі податковим повідомленням-рішенням № від 25 червня 2011 року… Оскільки частка ЗАТ ІІ «ЗАЗ» в Статутному фонді ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ» збільшилася саме на суму 17 378 312,00 грн., а ПДВ не може бути видом внеску, не може бути об'єктом права власності, який вноситься до статутного фонду Товариства, судова колегія вважає безпідставно сформованим позивачем податкового кредиту загальною сумою 2 896 385,33 грн. по операціях з внесення засновником майнового внеску до статутного капіталу вартістю 17 378 312,00 грн… Так, оформлюючи ОСОБА_4 приймання-передачі майнового внеску за №1 від 02 липня 2010 року (а.с.150-152 т.1) та за № 2 від 28 вересня 2010 року (а.с.153 т.1), накладні за № НОМЕР_1 від 02 липня 2010 року, за № НОМЕР_2 від 02 липня 2010 року, за № 448207 від 28 вересня 2010 року, за № 448197 (а.с.162-168 т.1), та податкові накладні № НОМЕР_3 від 02 липня 2010 року, за № НОМЕР_4 від 28 вересня 2010 року, та за № НОМЕР_5 від 02 липня 2010 року (а.с.154-161 т.1), в яких відображено загальну вартість майна ЗАТ ІІ «ЗАЗ» по операціях з внесення засновником майнового внеску до статутного капіталу в сумі 17 378 312,00 грн. в т.ч. ПДВ 2 896 385,33 грн., тобто з включенням суми ПДВ до вартості майнового внеску, - позивач по цій справі та його інвестор ЗАТ ІІ «ЗАЗ» діяли протиправно, оскільки безпідставно та всупереч рішення загальних зборів ТОВ з ІІ «Босал-ЗАЗ» і його Статуту, розрахували суму ПДВ, "виймаючи" її із вартості внеску учасника Товариства до Статутного капіталу Товариства…».

Також судом досліджено Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2014 року по справі №2а-0870/12153/11, у якій зазначено, що «…Виходячи з аналізу вищенаведених норм у позивача відсутній законодавчо встановлений обов'язок оподатковувати податком на додану вартість операції з придбання корпоративних прав, а відтак право на податковий кредит за даними операціями не виникає, що в свою чергу виключає можливість участі цих операцій при розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Таким чином, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування спірним податковим повідомленням-рішенням є правильними…».

Отже, суд звертає увагу, що вищезазначеними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено правомірність висновків, викладених у ОСОБА_4 перевірки №840/2305/33985999 від 26 травня 2011 року, щодо порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» вимог податкового законодавства. ОСОБА_4 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № та №, як вже зазначалось, обґрунтовані, серед іншого, також саме висновками ОСОБА_4 перевірки №840/2305/33985999 від 26 травня 2011 року, а податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № та № є похідними від оскаржуваного у справі №2а-0870/12153/11 податкового повідомлення-рішення і прийняті на його основі.

Крім того суд зазначає, що Ухвалою суду від 30 листопада 2015 року провадження у справі №808/4498/13-а було зупинене до набрання законної сили рішенням у №808/5617/13-а, у звязку із тим, що адміністративна справа №808/4498/13-а предметом спору повязана зі справою №808/5617/13.

А саме, предметом оскарження у справі №808/5617/13 було податкове повідомлення-рішення № від 18 березня 2013 року, винесене податковим органом на підставі висновків ОСОБА_4 документальної позапланової виїзної документальної перевірки №412/1501/33985999 від 21 лютого 2013 року, а податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № та №, які оскаржуються у цій справі, є похідними від оскаржуваного у справі №808/5617/13 податкового повідомлення-рішення, зокрема, оскаржуване у справі №808/5617/13 податкове повідомлення-рішення стосується суми відємного значення ПДВ за листопад 2012 року, тоді як у цій справі оскаржується податкове повідомлення-рішення, який стосується суми відємного значення за грудень 2012 року, яка перейшла з листопада 2012 року.

Суд зазначає, що на підставі висновків ОСОБА_4 документальної позапланової виїзної документальної перевірки №412/1501/33985999 від 21 лютого 2013 року податковим органом 18 березня 2013 року винесено податкове повідомлення-рішення №.

Податкове повідомлення-рішення № від 18 березня 2013 року оскаржувалось ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» до суду, проте Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року по справі №808/5617/13 (провадження №СН/808/77/15) в задоволенні позову ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18 березня 2013 року відмовлено. Постанова набрала законної сили 19 вересня 2017 року.

Судом досліджено постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року по справі №808/5617/13 (провадження №СН/808/77/15), у якій зазначено, що «…У період з 23 січня 2013 року по 15 лютого 2013 року фахівцем ДПІ проведено документальну позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, за листопад 2012, за результатами якої складено акт №412/1501/33985999 від 21 лютого 2013 року… Таким чином у липні та вересні 2010 року до статутного капіталу ТОВ «Босал-ЗАЗ» засновником ЗАТ «ЗАЗ» внесено майновий вклад обладнанням та оснасткою загальною вартістю 17 378 312,00 грн. в т.ч. податок на додану вартість 2 896 385,33 грн. Суми податку на додану вартість по вказаним операціям включені позивачем до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість за липень 2010 року - 2 740 933,00 грн. та за вересень 2010 року - 155 452,00грн. В результаті формування податкового кредиту липня 2010 року з урахуванням вказаних операцій виникло від'ємне значення податку на додану вартість (ряд. 18.2) у розмірі 2 730 013,00 грн., що також відображено у рядках 21 «Від'ємне значення» та 22.2 «До складу податкового кредиту наступного звітного періоду». У податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2010 року позивач заявив вказану суму податку на додану вартість у розмірі 2 730 013,00 грн. до бюджетного відшкодування (рядок 25.1). Достовірність нарахування сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2010 року, які виникли за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось у липні 2010 року, була предметом судового дослідження. Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2011 року у справі № 2а-0870/480/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Босал-ЗАЗ» до ДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення відмовлено… Крім того, в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа №0870/12306/12 (Провадження №СН/808/69/15) за позовом ТОВ «Босал-ЗАЗ» до ДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого контролюючим органом на підставі висновків про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за липень 2010 року суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з ЗАТ «ЗАЗ» при збільшенні статутного фонду, у зв'язку з впливом даних сум на формування показників податкової звітності за вересень 2012 року. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року у справі №0870/12306/12 (Провадження №СН/808/69/15) у задоволенні позовних вимог ТОВ «Босал-ЗАЗ» відмовлено. Постанова набрала законної сили 17 червня 2017 року… Отже, зважаючи на вищевикладене, висновки контролюючого органу про завищення позивачем від'ємного значення з податку на додану вартість у податковій звітності за листопад 2012 року є обґрунтованими, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним…».

Отже, суд звертає увагу, що Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року по справі №808/5617/13 (провадження №СН/808/77/15), яка набрала законної сили, встановлено правомірність висновків, викладених у ОСОБА_4 документальної позапланової виїзної документальної перевірки №412/1501/33985999 від 21 лютого 2013 року, щодо порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» вимог податкового законодавства, та на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18 березня 2013 року. Як вже зазначалось, податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № та №, які оскаржуються у цій справі, є похідними від оскаржуваного у справі №808/5617/13 податкового повідомлення-рішення, зокрема, оскаржуване у справі №808/5617/13 податкове повідомлення-рішення стосується суми відємного значення ПДВ за листопад 2012 року, тоді як у цій справі оскаржується податкове повідомлення-рішення, який стосується суми відємного значення за грудень 2012 року, яка перейшла з листопада 2012 року.

За приписами частини 4 статті 78 КАС У країни обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, оскільки судовими рішеннями по справах №2а-0870/480/11, №2а-0870/12153/11, №808/5617/13-а, які набрали законної сили, встановлено правомірність висновків податкового органу у ОСОБА_4 перевірки №4491/2302/33985999 від 17 грудня 2010 року, №840/2305/33985999 від 26 травня 2011 року, №412/1501/33985999 від 21 лютого 2013 року, які послугували підставою для прийняття в подальшому податкових повідомлень-рішень №/0 від 30 грудня 2010 року, № від 25 червня 2011 року, № від 18 березня 2013 року відповідно, що в свою чергу підтверджує правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних у даній справі податкових повідомлень-рішень від 11 квітня 2013 року № та № в частині суми 15891,75 грн, з яких 10594,50 грн. сума зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, та 5297,25 грн. сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

2. В іншій частині податкове повідомлення-рішення № від 11 квітня 2013 року суд вважає необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, висновки ОСОБА_4 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року, на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року №, обґрунтовані тим, що «…Згідно декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року ТОВ «БОСАЛ-ЗАЗ» включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2012 року суму ПДВ при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» (, м. Київ, вул. Івана Кудрі, б.5) у розмірі 1072,50 грн…В ході перевірки не підтверджено фактичне здійснення поставки товару з боку ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» ()…».

ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» сформувало податковий кредит за грудень 2012 року на суму 1072,50 грн. від проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» ().

Судом встановлено, що ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» () у листопаді 2012 року поставило на користь ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» товар.

На підтвердження формування ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» податкового кредиту за грудень 2012 року у відповідності до Податкового кодексу України позивачем надано:

- рахунок-фактуру №СФ-0009668 від 21 листопада 2012 року на загальну суму 6434,99 грн., у тому числі ПДВ 1072,50 грн.;

- податкову накладну від 26 листопада 2012 року №116 на загальну суму 6434,99 грн., у тому числі ПДВ 1072,50 грн.

- банківську виписку за 26 листопада 2012 року, якою підтверджується здійснення позивачем оплати за придбаний товар безготівковим розрахунком.

Відповідачем не доведено у суді, не надано до суду жодного доказу того, що безпосередній контрагент позивача ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ», який видав податкову накладну, не був зареєстрований як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

Також, з документів наданих відповідачем до суду в обґрунтування викладеного в ОСОБА_4 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року не вбачається не можливість здійснення ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» поставки товару на користь ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ».

В якості обґрунтування податковий орган в ОСОБА_4 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року посилається на ОСОБА_4 №947/22.10/38104548 від 12 березня 2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» (), та зазначає, що «…встановлено, що підприємство не знаходиться за юридичною адресою…Проведеною перевіркою не виявлено, а підприємствами не надано будь-якого іншого документального підтвердження місць виконання зобовязань…Отже ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» () не надано до перевірки документи (видаткові та податкові накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортні накладні, тощо), які б підтверджували взаємовідносини з ТОВ «Босал-ЗАЗ» у грудні 2012 року. Дані факти свідчать про не підтвердження фактичного здійснення поставки товарів (послуг) від ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» () у грудні 2012 року на суму 6434,99 грн., у тому числі ПДВ 1072,50 грн. на ТОВ «Босал-ЗАЗ»… ».

Однак з цього приводу суд зазначає, що Податковий кодекс України для платників податків не передбачає а ні обов'язок, а ні право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як СПД, реєстрації платником податків, «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Як встановлено з акту перевірки відповідачем досліджені первинні документи, які підтверджують постачання товару від ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ»: податкову накладну, рахунок фактуру, банківську виписку по рахунку.

Тобто, зазначені документи підтверджують реальність господарських операцій із вказаним контрагентом - фактичне отримання товарів ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ».

Вказані ж в ОСОБА_4 висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

Щодо посилань відповідача на те, що ні на перевірку, ні до матеріалів позовної заяви позивачем не надані товарно-транспортні накладні, транспортні заявки суд зазначає, що відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Правила), товарно-транспортна документація - це комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із пунктом 11.1 вказаних правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись субєктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації, передбаченої абзацем 2 пункту 11.1 вказаних правил.

Пунктом 11.3 Правил встановлено, що оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

За приписами пункту 11.4 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри (пункт 11.5 Правил).

Відповідно до пункту 11.6 Правил перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Отже, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Так, з урахуванням наведеного, слід зазначити, що неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Суд також зазначає, що відповідачем не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження нікчемності правочинів між ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» з ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ».

Не надано також добутих у визначений процесуальним законодавством спосіб доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій. Отже, відповідачем не надано доказів неможливості здійснення реальності операцій між позивачем та його прямим контрагентом - ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ».

З урахуванням наведеного, відповідачем не спростовано у суді факт реальності господарських операцій, вчинених між позивачем та ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ».

Відповідачем також не надано до суду ані рішень про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (актів тощо), ані інформації про оскарження такого анулювання свідоцтва та результатів такого оскарження щодо ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ».

Таким чином, доводи, якими податковий орган мотивував правомірність податкового повідомлення- рішення № від 11 квітня 2013 року в частині взаємовідносин між ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» з ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» не є переконливими.

Факт здійснення господарських операцій відображений у повному обсязі у бухгалтерському і податковому обліку позивача, що зафіксовано також актом перевірки, та підтверджує реальність господарських операцій.

Акт перевірки податкового органу не містить посилань щодо встановлених порушень стосовно форми та змісту первинних документів, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з постачання товарів.

Зазначені обставини не можуть бути підставами для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту та позбавлення права бюджетного відшкодування.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що зміст угоди, укладеної між позивачем та ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ», не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що зміст угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обовязків та створення правових наслідків, що обумовлюються цими правочинами.

Податковим органом не доведено, а судом також не встановлено, наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у позивача чи його контрагента, як обов'язкової ознаки для визнання правочину. Хоча факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

Отже, зазначені обставини не можуть бути підставами для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту та позбавлення права бюджетного відшкодування.

Як зазначено у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту14.1 статті 14 ПК України).

За приписами пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. […] Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як зазначено у пункті 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пункту 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідачем не надано до суду доказів про те, що підприємницька діяльність ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» припинена або у нього анульовано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість - на день постачання товарів ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ».

Наведені обставини спростовують факт завищення податкового кредиту за грудень 2012 року на загальну суму 1072,50 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ».

З урахуванням зазначеного, досліджених документів, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» податкового законодавства України по взаємовідносинам з ТОВ «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ», як то зазначено в ОСОБА_4 перевірки №529/1501/33985999 від 21 березня 2013 року.

Отже, зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування та нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в цій частині є необґрунтованим.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 11 квітня 2013 року підлягає скасуванню в частині суми завищення бюджетного відшкодування у розмірі 1072,50 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 536,25 грн.

Враховуючи фактичні обставини справи суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № є законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі та у межах чинного законодавства України, отже не підлягає скасуванню; а податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № - є частково обґрунтованим, прийнятим на підставі та у межах чинного законодавства України, отже підлягає частковому скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем частково доведено законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково доведеними, частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 78, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Босал-ЗАЗ (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8, ) до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги 14, ) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2013 року № в частині суми завищення бюджетного відшкодування у розмірі 1072, 50 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 536, 25 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Босал-ЗАЗ (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги 14, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1 гривні 61 копійки.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 28 травня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов