Справа № 803/781/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року ЛуцькСправа № 803/781/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахуванні пенсії; зобов'язання провести з 01 травня 2018 року перерахунок пенсії з грошового забезпечення, до якого включені грошова винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні на підставі листа Управління Служби безпеки України у Волинській області від 05 березня 2018 року №54/16-854.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що йому на підставі подання Управління Служби безпеки України у Волинській області (далі - УСБУ у Волинській області) та грошового атестату №0148 відповідачем відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію за вислугу років. Однак при цьому відповідачу не було подано інформацію про усі додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, отримані ОСОБА_1 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення та які відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Тому 13 квітня 2018 року позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії, на що останній листом від 19 квітня 2018 року у здійсненні такого перерахунку відмовив.

Позивач вважає, що ГУ ПФУ у Волинській області не мало законних підстав не здійснювати перерахунок розміру пенсії у зв'язку із поданням пенсіонером довідки про додаткові види грошового забезпечення, таких як винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 02 травня 2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Згідно з частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідач у відзиві на позов його вимоги заперечує (а.с.22-28). В обґрунтування своєї позиції вказав, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 21 січня 2017 року. Для призначення пенсії позивачеві уповноваженою особою УСБУ у Волинській області відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного Фонду України від 30 лютого 2007 року №3-1, підготовлено та подано до ГУ ПФУ у Волинській області розрахунок вислуги років позивача, грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед звільненням. На підставі цих документів позивачу і призначена пенсія.

Відповідач вважає, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення не відносяться до основних чи додаткових видів грошового забезпечення, тому враховуючи положення частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не можуть бути включені до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Щодо вимоги позивача про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичній операції, відповідач вказує, що така виплата має індивідуальний характер, здійснюється з метою заохочення військовослужбовців, які приймають безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, а тому нормативні акти, якими вона передбачена, не є підставою для включення цієї виплати до грошового забезпечення для призначення або перерахунку пенсії.

Також відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям при звільненні з військової служби виплачується одноразова грошова допомога у відсотках місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Однак Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати як одноразова грошова допомога при звільненні. Більше того, вказана виплата не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків, а пов'язана саме з фактом звільнення зі служби. Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» одноразова грошова допомога при звільненні належить до виплат, на які не нараховується єдиний внесок, а тому вона не підлягає врахуванню при обчисленні пенсії.

Відповідач звертає увагу, що довідка про заробітну плату повинна містити відомості про первинні документи, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адресу, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Однак подана позивачем довідка не відповідає зазначеним вимогам. Крім того, з наданої позивачем довідки, на підставі якої він просить здійснити перерахунок пенсії, не можна встановити, чи із спірних сум сплачувався єдиний соціальний внесок.

Відтак, відповідач вважає, що підстав для проведення перерахунку пенсії із врахуванням до складу грошового забезпечення допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, одноразової грошової допомоги при звільненні немає.

Також відповідач наголошує на пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

З наведених вище підстав відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів і підстав.

Судом встановлено, що відповідно до подання УСБУ у Волинській області від 01 лютого 2017 року №1/17 та доданих до нього документів, зокрема заяви ОСОБА_1 від 30 січня 2017 року про призначення пенсії, грошового атестату серії НОМЕР_2 від 20 січня 2017 року, додатку до грошового атестату позивачу з 21 січня 2017 року призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.30).

Як слідує з протоколу про призначення пенсії за пенсійною справою позивача (№) від 21 січня 2017 року, ОСОБА_1 призначена пенсія у розмірі 68% грошового забезпечення. Грошове забезпечення для обчислення пенсії позивача складається із посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років у розмірі 35%, а також додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, серед них: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за спеціальне звання чи державну охорону - 70%; надбавка за особливо важливі завдання - 100%; доплата за роботу з агентурою на конфіденційній основі - 20%; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%; премія - 264%. Загальна сума грошового забезпечення для обчислення пенсії становила 9643,13 грн., а основний розмір пенсії - 6557,33 грн. (68% грошового забезпечення). Крім того, позивачу було встановлено підвищення та надбавку до пенсії, відтак загальний розмір призначеної пенсії склав - 7532,58 грн.

13 квітня 2018 року позивач звернувся із письмовою заявою до ГУ ПФУ у Волинській області, в якій просив перерахувати та призначити пенсію за вислугу років з 20 січня 2017 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення з урахуванням допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, одноразової грошової допомоги при звільненні, що отримані позивачем протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення та з яких утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.9-10). До вказаної заяви позивач додав довідку УСБУ у Волинській області від 05 березня 2018 року №54/16-854 про нараховані та виплачені грошові допомоги в період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року (а.с.7-8).

За змістом довідки УСБУ у Волинській області від 05 березня 2018 року №54/16-854, яку позивач надав відповідачу для перерахування пенсії, ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року (тобто, за 24 місяці перед місяцем звільнення) були нараховані та виплачені грошові допомоги, серед яких: допомога на оздоровлення, передбачена наказом Служби безпеки України від 23 січня 2008 року №35/ДСК, у сумі 19686,35 грн.; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, передбачена наказом Служби безпеки України від 23 січня 2008 року №35/ДСК, у сумі 2600,00 грн.; винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, передбачена наказом Центрального управління Служби безпеки України від 09 березня 2016 року №115, у сумі 26460,09 грн.

Крім того, у довідці зазначено також грошові допомоги, що були нараховані та виплачені ОСОБА_1 у січні 2017 року під час звільнення з військової служби, а саме: допомога на оздоровлення, передбачена наказом Служби безпеки України від 23 січня 2008 року №35/ДСК, у сумі 10972,52 грн.; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, передбачена наказом Служби безпеки України від 23 січня 2008 року №35/ДСК, у сумі 1300,00 грн.; грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки у сумі 15972,85 грн. Також було вказано, що одноразова допомога при звільненні з військової служби, передбачена наказом Служби безпеки України від 23 січня 2008 року №35/ДСК, у сумі 137156,50 грн., виплачена позивачу 28 лютого 2017 року (а.с.7-8).

У довідці зазначено, що на всі виплати, крім одноразової допомоги при звільненні, нарахований і сплачений єдиний внесок.

Листом від 19 квітня 2018 року №653/П-01 відповідач повідомив, що за документами пенсійної справи позивача при обчисленні розміру пенсії було застосовано Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, та враховано грошове забезпечення, що відповідає нормам постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».

Фактично позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням поданих документів з огляду на те, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції та допомога при звільненні зі служби не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення, а тому підстави для їх зарахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислена пенсія, відсутні (а.с.11-12).

Не погоджуючись з такою позицією суб'єкта владних повноважень та вважаючи, що має право на перерахунок пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці служби підряд, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2262-ХІІ).

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів (частина перша статті 1-1 Закону №2262- ХІІ).

Стаття 5 зазначеного Закону визначає умови призначення пенсій на підставах, установлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Так особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби (частина перша статті 5 Закону №2262- ХІІ).

Згідно зі статтею 7 Закону №2262- ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Таким чином, у разі призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсії визначається статтею 43 цього Закону. Якщо ж пенсія призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то виплати (доходи), які враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії визначається згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням статті 5 Закону №2262-ХІІ.

Тобто, у випадку призначення позивачеві пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перевага б надавалась спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для її обчислення, зокрема, статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в силу яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані і сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

В даному ж випадку ОСОБА_1 призначена і виплачується пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Отже, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення позивача, в тому числі й щодо обчислення пенсії за вислугу років, визначаються Законом №2262-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону.

Як встановлено частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма кореспондується із пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», яким визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Необхідно наголосити, що суд не наділений повноваженнями розширювати або змінювати зміст норм матеріального права у тих правовідносинах, які врегульовані конкретними нормами чинного законодавства і щодо яких відсутні підстави неоднозначного тлумачення у їх застосуванні.

Суд зазначає, що стаття 43 Закону №2262-ХІІ є спеціальною нормою, якою визначено виключні складові грошового забезпечення вказаної категорії осіб, які враховуються при обчисленні розміру пенсії, призначеної згідно з цим Законом.

Враховуючи наведені норми, для обчислення розміру пенсії за вислугу років особі, яка звернулася за призначенням пенсії згідно з цим Законом, враховується тільки оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премія, фактично отримані особою.

Статтею 30 Закону України від 25 березня 1992 року №2229-XII «Про Службу безпеки України» встановлено, що форми та розміри грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України встановлюються законодавством і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Служби безпеки України якісним складом військовослужбовців, враховувати характер, умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Умови та оплата праці працівників Служби безпеки України визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 27 вказаного Закону військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Як встановлено частиною другою вказаної статті, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинною на час проходження служби позивачем) було упорядковано структуру та умови грошового забезпечення зазначених категорій осіб та затверджено: схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатками 1 - 8, 30 - 32; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9 - 23; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатком 24; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25 - 28, 33 (пункт 3 Постанови).

Додатком №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 визначено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів (щомісячні та одноразові).

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що військовослужбовці Служби безпеки України під час перебування на службі отримують грошове забезпечення, в складі якого, серед іншого, включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, а також окремо одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення не зазначені у додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294, та не відносяться до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України.

Право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення визначено частиною першою статті 10-1 Закону №2011-XII.

Підпунктом 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Як слідує з довідки УСБУ у Волинській області від 21 січня 2017 року №54/17-31/15п, що є в матеріалах пенсійної справи позивача (а.с.44), ОСОБА_1 перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань з 03 січня 2015 року по 04 квітня 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» установлено в особливий період або під час проведення антитерористичної операції за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціально зв'язку та захисту інформації, Державної служби транспорту виплату винагороди у відсотках місячного грошового забезпечення.

Вказана постанова від 31 січня 2015 року №24 втратила чинність у зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 20 січня 2016 року постанови №18.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року №18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.

Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Наказом Центрального управління Служби безпеки України 09 березня 2015 року №115 затверджено Порядок виплати винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Як встановлено розділом другим вказаного Порядку, військовослужбовцям у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або припинення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО (у тому числі під час проведення оперативно-розшукових, контррозвідувальних та інших заходів), відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об'єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода в розмірах: до 31 березня 2016 року - 100 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2016 року - до 50 відсотків місячного грошового забезпечення. Конкретний розмір винагороди визначають начальники підрозділу Центрального управління, Штабу АТЦ, органу чи закладу СБУ. Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі.

З наведеного слідує, що вищезазначена винагорода має тимчасовий характер, її виплата здійснюється залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Разом з тим, суд зазначає, що у спірних правовідносинах слід розрізняти поняття грошового забезпечення військовослужбовця Служби безпеки України, який перебуває на службі (статті 9, 10-1 Закону №2011-XII), та розміру грошового забезпечення, з якого обчислюються його пенсія (стаття 43 Закону №2262-ХІІ).

Ні Закон №2262-ХІІ, який є спеціальним у спірних правовідносинах, ні постанова Кабінету Міністрів України №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» не містять положень щодо включення в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які, на відміну від статті 43 зазначеного Закону, є складовою грошового забезпечення при перебуванні на діючій службі згідно зі статтями 9, 10-1 Закону №2011-XII.

В Законі №2262-ХІІ, постанові Кабінету Міністрів України №393 не зазначено про можливість включення до грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення і розрахунок розміру пенсій, таких виплат як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, оскільки вони є одноразовими та виплачуються не більше одного разу на рік. Даний факт свідчить про відсутність щомісячного характеру цих виплат.

Вказані допомоги, як і винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, є ні надбавкою, ні доплатою, ні підвищенням в розумінні щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ та пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України №393.

З урахуванням наведеного, слід зазначити, що для того, щоб додаткова виплата була врахована при обчисленні (перерахунку) пенсії вона повинна відповідати одночасно двом вимогам, що передбачені в частині третій статті 43 Закону №2262-ХІІ, а саме: 1) мати щомісячний характер виплати та 2) з неї має бути сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, хоч з них і сплачується єдиний внесок, проте вони не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України, які враховуються при обчисленні розміру пенсії за Законом №2262-ХІІ, оскільки мають характер державної соціальної гарантії.

Надана позивачем довідка від 05 березня 2018 року №54/16-854 також не містить даних про те, що вказані виплати є щомісячними, натомість вказана довідка свідчить про одноразовість таких виплат.

Водночас, судом встановлено, що усі види щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що зазначені у грошовому атестаті СБ№0148 від 20 січня2017 року, враховані позивачу при призначенні і обчисленні пенсії.

Що стосується позиції Верховного Суду України, яка наведена в постанові від 10 березня 2015 року в справі №21-70а15, щодо необхідності віднесення сум виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, на яку в обґрунтування позовних вимог посилається позивач, то суд зазначає, що у вказаній позиції не враховано рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року №4-рп/2015, оскільки останнє прийняте після винесення постанови Верховного Суду України.

У рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року №4-рп/2015 зазначено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Положеннями першого речення частини третьої статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку. Так, усі призначені за Законом пенсії підлягають перерахунку, у тому числі, у зв'язку із введенням для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

Конституційний Суд України наголошує, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 2015 року зазначає, що аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави стверджувати, що слова «надбавок, доплат, підвищень» є вставленою конструкцією словосполучення «нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення», яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

З огляду на наведене Конституційний Суд України дійшов висновку, що додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсій, визначаються виключно законами України, а встановлений у положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним.

В контексті вказаного суд звертає увагу, що правовий зміст понять щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, які визначені в статті 63 зазначеного Закону, є ідентичним до таких понять в статті 43 того ж Закону.

З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо. Відтак, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в антитерористичній операції не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії із грошового забезпечення з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції є безпідставними.

Також стосовно одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби суд звертає увагу, що її виплата передбачена статтею 9 Закону №2262-ХІІ, а також статтею 15 Закону №2011-XII.

Проте одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, адже відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців. Вказана виплата не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків, а пов'язана саме з фактом звільнення зі служби.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2017 року № 21-1115а16.

Відповідно до пункту 2 розділу І постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби належить до виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як слідує з довідки від 05 березня 2018 року №54/16-854, з одноразової грошової допомоги при звільненні, виплаченої позивачу у лютому 2017 року, не було нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, одноразова допомога при звільненні зі служби не входить до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців, до того ж на неї не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вирішуючи спір по суті, суд також вважає за необхідне зазначити, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ визначає постанова правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.

Згідно із пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» для призначення пенсії за вислугу років подаються, зокрема, такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, копії якої наявні у справі, для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області подавались, зокрема, грошовий атестат серії НОМЕР_2 та додаток до грошового атестату про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії. На підставі поданих документів, позивачу була призначена пенсія за вислугу років з 21 січня 2017 року згідно із Законом №2262-ХІІ.

Разом з тим, видана УСБУ у Волинській області довідка від 05 березня 2018 року №54/16-854, яку позивач подавав відповідачу у квітні 2018 року для проведення перерахунку та призначення пенсії, не відповідає вимогам Порядку №3-1. Така довідка не містить розрахунку додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням.

Підсумовуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні, а відтак задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову, суд не приймає до уваги твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки останній просив суд зобов'язати ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок пенсії з 01 травня 2018 року, а звертався до відповідача із заявою про здійснення такого перерахунку 13 квітня 2018 року.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 263, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк