Справа № 2а-327/11
Суддя: Тетеревятников А. П.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-327/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.05.2011 року смт. Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Тетеревятников А.П., розглянувши о 9.00 годині у приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за шкоду здоровю, спричинену внаслідок Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В:

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, з урахуванням наявності достатніх у справі підстав, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам другої групи по захворюванням повязаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Посилаючись на п.п. 11 п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28 грудня 2007 року внесено відповідні зміни до законодавчих актів і статтю 48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено у новій редакції.

Згідно ст. 48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції від 28 грудня 2007 року передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року N562 передбачено щорічну допомогу на оздоровлення інвалідам другої групи, що постраждали в результаті наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі 120 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними деякі законодавчі акти в тому числі і положення п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28 грудня 2007 року.

Отже, до теперішнього часу діє попередня редакція ст. 48 Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, Закон України Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи має вищу юридичну силу і при вирішенні позовних вимог необхідно керуватися вимогами статті 48 вказаного Закону, яка передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в подальшому будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню стаття 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати.

Виходячи з вищенаведеного та з урахуванням вимог статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної державної адміністрації повинно виплачувати учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, 2-ї категорії, щорічну допомогу на оздоровлення виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати щорічної компенсації на оздоровлення.

Із наданих позивачем документів вбачається, що він є інвалідом 2 групи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. До цього, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А№019653, виданого Дніпропетровською державною адміністрацією 21 червня 1993 року.

Відповідно до частини 7 статті 48 вищенаведеного Закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» від 23 грудня 2010 року N 2857-VI мінімальна заробітна плата на 2011 рік становить у місячному розмірі: з 1 січня - 941 гривень, з 1 квітня 960.

Управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області своїм листом-відповіддю від 20 квітня 2011 року відмовило позивачу в перерахунку одноразової допомоги на оздоровлення за 2011 рік, посилаючись на те, що виплату щорічної допомоги на оздоровлення було здійснено йому за вказаний період у розмірі 120 гривень на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №562 від 12 липня 2005 року.

Згідно з вимогами ст.ст. 62,63 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розяснення порядку застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності. Фінансування витрат, повязаних з реалізацією вищевказаного Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Суд вважає помилковими посилання відповідача у письмових запереченнях щодо виплати позивачу допомоги на оздоровлення у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року, що є підзаконним нормативно-правовим актом, а у разі виникнення колізії між її нормами та нормами Закону України Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягають положення останнього.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України, відповідно до якої у разі невідповідності нормативно-правового акту закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Не приймає суд до уваги і посилання в запереченні проти позовних вимог те, що відсутнє бюджетне фінансування на виконання вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що стало причиною його не виконання, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань /рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»/.

За таких обставин суд приходить до висновку що відповідач незаконно відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 61 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 22, 64 Конституції України, статтею 48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року N 796-XII, рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, статтею 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року N 2154-VI, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 99, 100, 122, 159-163, 183-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити у повному обсягу ОСОБА_1, передбачене статтею 48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1 категорії, інваліду другої групи, щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, встановленої на час виплати, виходячи із положення статті 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Згідно п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами, або іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: ОСОБА_2