Справа № 818/2106/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 червня 2018 р. Справа № 818/2106/18

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали позовної заяви Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до Державного підприємства "Сумський державний науково-дослідний інститут мінеральних добрив і пігментів" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області з позовною заявою до Державного підприємства "Сумський державний науково-дослідний інститут мінеральних добрив і пігментів", в якій просить стягнути з Державного підприємства "Сумський державний науково-дослідний інститут мінеральних добрив і пігментів" на користь Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області борг з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій списками № 1, № 2 за грудень 2017 року-травень 2018 року в сумі 71 214,42 грн.

Крім того, разом з позовною заявою, позивачем подано клопотання про розстрочення сплати судового збору, мотивоване тим, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору. Крім того, позивач зазначив, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Дослідивши матеріали позовної заяви та зміст клопотання позивача, суд відмовляє в його задоволенні та залишає позовну заяву без руху, виходячи із наступного.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі “Креуз проти Польщі” “право на суд” не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 “Інші поточні платежі”, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов’язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб’єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Тобто, законодавством чітко передбачено умови, за яких суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, при цьому, органи пенсійного фонду не підпадають під перелік зазначених умов.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд зазначає, що за приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.

Із позовної заяви суд вбачає, що позивач просить стягнути борг в загальному розмірі 71 214,42 грн., тобто заявлено вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою складає 1,5 відсотка позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 1 762,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не більше 616 700,00 грн.).

В даному випадку сума судового збору становить 1 762,00 грн. Кошти повинні бути перераховані за наступними реквізитами:

Отримувач УДКС у м. Суми

МФО 837013

Код

Рахунок 4002

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч. 1 ст. 169, КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до Державного підприємства "Сумський державний науково-дослідний інститут мінеральних добрив і пігментів" про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Встановити позивачу семиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута протягом п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Павлічек