Справа № 753/23363/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 15 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити відповідні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2018 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Головного управління МВС України в м. Києві від 02.06.2017 № 22/6-70387, виходячи із розрахунку 76% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою.

Зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві з 06.06.2017 здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Головного управління МВС України в м. Києві від 02.06.2017 № 22/6-70387, виходячи із розрахунку 76% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою, без обмежень максимального розміру пенсії, й з урахуванням виплачених сум, здійснивши відповідні виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити відповідні дії - перерахування пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби, в частині вимог за період часу з 01 січня 2016 року по 06 червня 2017 року - залишено без розгляду

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині визнання неправомірними дій щодо здійснення перерахунку пенсії, відмови зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 без обмежень граничного розміру, а також в частині залишення без розгляду позовної вимоги щодо перерахунку пенсії за період з 01.01.2016 по 06.06.2017, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в цих частинах та задовольнити позовні вимоги повністю.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що не проведений перерахунок пенсії з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, та підлягають розгляду без застосування вимог щодо строку звернення до адміністративного суду, а також позивач зауважив, що право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлених законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Крім того, ОСОБА_3 подав клопотання про замну відповідача на його правонаступника у зв'язку з припиненням юридичної особи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () та передання його функцій Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві () як правонаступнику.

Відповідно до ст. 52 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи встановлені обставини та викладені правові норми колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави, передбачені ст. 52 КАС України, для заміни Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на його правонаступника - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ().

Таким чином, судом апеляційної інстанції у справі здійснюється процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві ().

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є пенсіонером, знаходиться на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві, й отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 76% грошового забезпечення за відповідною посадою, з урахуванням посадового окладу - 3 388 грн. 71 коп. (4 458, 83*76%).

Згідно довідки виданої Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Головного управління МВС України в м. Києві від 02.06.2017 № 22/6-70387, з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 3 від 11.01.2017), постанови КМУ № 947 від 11.11.2015 «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2016», якими було збільшено розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців, зокрема посадовий оклад співробітника ГУ МВСУ/старший оперуповноважений в ОВС апарату Національної поліції затверджено у розмірі 13 187,32 грн.(а.с.18).

Так, судом першої інстанції встановлено та не заперечується апелянтом, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

При цьому, залишаючи позовні вимоги в частині без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що законом чітко визначені правові підстави поновлення судом строку звернення до суду з адміністративним позовом, зокрема наявність клопотання особи та доказів про поважність пропуску строку, проте позивач цих доказів суду не надав, звернувся до суду з позовом лише 07.12.2017, а тому позов в частині вимог за період часу з 01.01.2016 по 06.06.2017 підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів вважає передчасним та необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав, натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон України № 2262-ХІІ).

За приписами ч.3 ст.51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як зазначалося раніше та встановлено в ході розгляду справи судом першої інстанції, перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності постановою КМУ № 988, постановою КМУ № 947 та Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до ст.63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу.

Таким чином, право позивача щодо перерахунку пенсії виникло з 01.01.2016, є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові від 15.02.2018 Верховного Суду за результатами розгляду справи № 820/6514/17 (Пз/9901/8/18).

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2018 в частині залишення позовних вимог за період з 01.01.2016 року по 06.06.2017 без розгляду підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про перерахунок пенсії позивачу без обмеження граничного розміру.

За змістом ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У зв'язку із викладеним, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що обмеження розміру пенсії позивача певною граничною сумою не є спірним у правовідносинах, що досліджуються у даній справі. Матеріали справи не місять доказів того, що відповідач обмежував розмір пенсії позивача певною сумою, а також наразі відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть протиправно застосовані такі обмеження у майбутньому.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, вказівка про необхідність здійснення перерахунку пенсії «без обмежень максимального розміру» є необґрунтованою та свідчить про вирішення спору на майбутнє.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини справи, проте, в порушення норм матеріального права, дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав до обмеження граничним розміром, а відтак рішення в цій частині підлягає зміні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги щодо виправлення описок в судовому рішенні суду першої інстанції, задоволенню не підлягають, оскільки, за приписами ст.253 КАС України внесення виправлень в судовому рішення може бути здійснено виключно судом який його постановив.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду в частині залишення позовних вимог без розгляду та направлення справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також зміни рішення в частині вказівки про необхідність здійснення перерахунку пенсії «без обмежень максимального розміру».

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 15 лютого 2018 року в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 06 червня 2017 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_3 в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Абзац другий, третій рішення Дарницького районного суду м.Києва від 15 лютого 2018 року - змінити, виклавши в наступній редакції:

«Визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Головного управління МВС України в м. Києві від 02 червня 2017 року № 22/6-70387, виходячи із розрахунку 76% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою.

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві з 06 червня 2017 року здійснити перерахунок та проводити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Головного управління МВС України в м. Києві від 02 червня 2017 року № 22/6-70387, виходячи із розрахунку 76% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою.»

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2018 року.