Справа № 826/3168/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2018 року № 826/3168/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_14
прозобов'язання вчинити дії,

позивач - не прибув,

представник відповідача - не прибув,

третя особа - не прибула,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа - ОСОБА_14, про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

01.11.2017 позивачем подано заяву про внесення змін до адміністративного позову, якою зменшено позовні вимоги, а саме виключено вимоги щодо рішення про державну реєстрацію щодо внесення обтяження, винесеного на підставі рішення Солом'янського райсуду м. Києва у справі №92-6326/15 за індексовим номером 16031334, номер запису 7113124 (спеціальний розділ). Зазначені уточнення прийняті судом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що запис за №15066075 від 21.01.2009 за реєстраційним номером обтяження 8387551, запис про обтяження №15066068 від 21.01.2009 за реєстраційним номером обтяження 8387229 та запис про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 за реєстраційним номером обтяження 8387019 від 21.01.2009, мали бути скасовані та вилучені з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, оскільки розслідування в кримінальній справі в рамках якого було накладено обтяження - заборону відчуження на належну позивачу та третій особі квартиру було зупинено 19.11.2012 та розслідування в ній не проводиться. Також, позивач посилається на те, що строки передбачені КПК та ЦПК, в тому числі для виконання судових рішень, пройшли але не зважаючи на це арешт до цього часу не скасований.

Позивач через канцелярію суду подав заяву щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 16.11.2017 суд, відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

03.06.2008 ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 03.06.2008 за реєстровим № 3606 укладеного з ОСОБА_3 придбано квартиру за адресою АДРЕСА_2.

21.01.2009 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено реєстраційні записи про обтяження щодо об'єкта - квартира, адреса: АДРЕСА_2, вид обтяження - заборона на нерухоме майно:

- № 15066075 відповідно до рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер від 21.06.28 прийнято на підставі постанови виданої 09.01.2009 слідчим СОГ ГСУ МВС України в м. Києві Крамаренко Є.Г.. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8387551, 21.01.2009 17:33:11, реєстратор: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України;

- № 15066058 відповідно до рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер від 21.06.28 прийнято на підставі постанови виданої 09.01.2009 слідчим СОГ ГСУ МВС України в м. Києві Крамаренко Є.Г.. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8387229, 21.01.2009 17:00:19, реєстратор: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Також, 21.01.2009 внесено реєстраційний запис №8387019 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта - квартира, адреса: АДРЕСА_2 на підставі постанови, без номера, від 09.01.2009 Слідчого СОГ ГСУ МВС України в м. Києві Крамаренка Є.Г.

Слідче управління Головного управління Національної поліції у м. Києві за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 про надання інформації щодо постанови про накладення арешту на майно винесеної в кримінальній справі № 01-11749, а також інших питань повідомила останнього листом від 31.01.2017 № 13-5479/125/23/1-2017 про те, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції розслідування у кримінальній справі №01-1.1749 не здійснювалося та 19.11.2012 вказана кримінальна справа зупинена на підставі п. 3 ст. 206 (Підстави та порядок зупинення слідства) КГЖ України (в редакції 1960 року) Головним слідчим управлінням МВС України та на даний час рахується за Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 Національна поліція України листом від 06.02.2017 № 24/В-70 повідомила йому наступне: "Повторно повідомляємо, що Головним слідчим управлінням проводилось досудове розслідування у кримінальній справі № 01-12124 за обвинуваченням ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, за ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

21.05.2012, відповідно до вимог ст. 232 КПК України (в редакції 1960) зазначену кримінальну справу разом із затвердженим 18.05.2012 обвинувальним висновком направлено до суду для розгляду по суті.

Матеріали відносно Вас були виділені у кримінальну справу № 01-11749, та направлені для проведення досудового слідства до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Крім того, інформуємо, що відповідно до ч. 6 ст. 234 КПК України (в редакції 1961 року) скарги на дії слідчого розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Крім цього дії слідчого можуть бути оскаржені до суду."

Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві за результатами розгляду листа ОСОБА_1 від 16.03.2017 № 826/3168/17, зареєстрованого 23.03.2017 за № 5918/0/11-17 щодо скасування та вилучення записів про заборону на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень повідомило йому листом від 27.03.2017 № 5918/0/11-17 наступне: "З 01.05.2016 Управлінням державної реєстрації, у встановленому законодавством порядку, припинено надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (положення розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 26.11.2015 № 834-УІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону, державним реєстратором є:

громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець, приватний виконавець (у визначених законом випадках).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв'язку з вищевикладеним Управління державної реєстрації в рамках наданих повноважень не має змоги скасувати та вилучити записи про заборону на нерухоме майно, - квартири АДРЕСА_1 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (№ 15066075 від 21.09.2009) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (№7113124 від 24.09.2014).

З огляду на наведене вище, рекомендуємо Вам звернутися до зазначених суб'єктів, що становлять організаційну систему державної реєстрації прав."

ОСОБА_1 вважаючи, що Головне управління юстиції у м. Києві повинно було скасувати заборону на відчуження нерухомого майна: - квартири АДРЕСА_1 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за №15066075 від 21.01.2009 за реєстраційним номером обтяження 8387551, запис про обтяження №15066068 від 21.01.2009 за реєстраційним номером обтяження 8387229, а також запис про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 за реєстраційним номером обтяження 8387019 від 21.01.2009 звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, не були порушені відповідачем, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу.

Позивач, як на обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилається на те, що порушене право володіння користування та розпорядження майном підлягає поновленню, шляхом зобов'язання відповідача скасувати накладений арешт на спірні квартири і вилучення відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, оскільки пройшли всі строки передбачені КПК і ЦПК України, в тому числі для виконання судових рішень, але незважаючи на це арешт на нерухоме майна до цього часу не скасований.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497, як на відповідача, так і не державних реєстраторів повноваження щодо перевірки дотримання органами на підставі рішень яких внесено реєстрації записи щодо обтяження нерухомого майна до Державних реєстрів строків накладення відповідних обтяжень та виконання рішень передбачених КПК і ЦПК не покладено, як і не надано повноважень за власною ініціативою або за заявою власника майна скасовувати правомірно внесені реєстраційні записи щодо накладення обтяжень на нерухоме майно вчиненні на підставі рішень державних органів.

Факт правомірності внесення запису за №15066075 від 21.01.2009 за реєстраційним номером обтяження 8387551, запису про обтяження №15066068 від 21.01.2009 за реєстраційним номером обтяження 8387229 та запису про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 за реєстраційним номером обтяження 8387019 від 21.01.2009 позивачем не заперечується.

Доказів чи обґрунтувань на підтвердження наявності рішень щодо скасування чи визнання протиправною постанови виданої 09.01.2009 слідчим СОГ ГСУ МВС України в м. Києві Крамаренко Є.Г. на підставі якої вказані записи було внесено позивачем суду надано не було, як і не було надано доказів на підтвердження скасування обтяження накладеного вказаною постановою чи зазначено про причини неможливості надання відповідних доказів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що необхідною передумовою для захисту прав, свобод та інтересів особи, шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії є виникнення у відповідного суб'єкта обов'язку щодо вчинення відповідних дій та встановлення судом факту його невиконання шляхом допущення бездіяльності, протиправного вчинення дій чи прийняття протиправного рішення.

Позивач не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність відповідача та не зазначає про наявність інших обставин, крім викладених вище, які б зумовлювали виникнення у відповідача обов'язку щодо вчинення дій, які позивач просить суд зобов'язати відповідача вчинити.

З наявних в матеріалах справи документів судом наявності обставин, які б зумовлювали виникнення у відповідача обов'язку щодо вчинення дій, які позивач просить суд зобов'язати відповідача вчинити не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позивачем крім посилань на порушення строків передбачених КПК і ЦПК щодо накладення арешту та виконання рішень, інших обґрунтувань на підтвердження виникнення у відповідача обов'язку щодо скасування заборони на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису за №15066075 від 21.01.2009 за реєстраційним номером обтяження 8387551, запису про обтяження №15066068 від 21.01.2009 за реєстраційним номером обтяження 8387229 та запису про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 за реєстраційним номером обтяження 8387019 від 21.01.2009 не наведено, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено наявність порушеного вправа, свободи чи інтересу у сфері публічно - правових відносин.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 241, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (03040, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) о Головного управління юстиції у м. Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, код ЄДРПОУ 0464809), третя особа - ОСОБА_14 (01042, АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про зобов'язання вчинити дії. - відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов