Справа № 805/1066/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року справа №805/1066/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року в адміністративній справі №805/1066/18-а (головуючий у 1 інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення коефіцієнту стажу з 0,47363 до 0,35083; зобов'язати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.10.2017 року з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,47363.

В обґрунтування позову зазначив, що станом на 02.09.2013 року, дату призначення пенсії, страховий стаж збільшувався на коефіцієнт 1,35 %, що було гарантовано Законом, з 01.10.2017 року, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідачем здійснено перерахунок пенсії та зменшено коефіцієнт стажу з 0,47363 до 0,35083.

Своїми діями відповідач звузив зміст його прав в частині зменшення стажу при перерахунку пенсії з 01.10.2017 року. Тому дії відповідача є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми Конституції, як норми прямої дії, не звернув уваги, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши аргументи сторін у судовому засіданні суд зробив такі висновки.

ОСОБА_1 перебуває на обліку Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за вислугою років з 02.09.2013 року відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В зв'язку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 року пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Згідно з розпорядженням на призначення пенсії від 10.09.2013 року розмір пенсії складав 1694,51 грн (коефіцієнт стажу 0,47363) (а.с.27)

Розпорядженням від 12.12.2017 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% . Після перерахунку розмір пенсії позивача склав 1994,75 грн.

Не погодившись із застосуванням при перерахунку пенсії величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% 06.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Листом від 12.12.2017 року відповідачем надані позивачу роз'яснення, що у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 року пенсія перераховуються із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, також надано розрахунок щодо здійсненого перерахунку пенсії з 01.10.2017 року, відповідно до якого вбачається, що до 01.10.2017 року застосовувався коєфіцієнт стажу 0,35083х1,35%=0,47363; з 01.10.2017 року застосовується коєфіцієнт стажу 0,35083.(а.с.26)

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку про правомірність дій пенсійного органу при застосуванні коефіцієнту стажу на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування», який не суперечить нормам Конституції України, в спірній частині неконституційним не визнавався. Діями пенсійного органу не порушено норми ст..ст.8,19,22,46 Конституції при перерахунку пенсії позивача, оскільки розмір пенсії позивача після перерахунку збільшився.

Оцінка суду.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) за цим Законом за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

На підставі ч.1 ст.10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений статтею 25 Закону №1058 , відповідно до якої при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 1058 в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-V1, яка діяла з 01.01.2008р., було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

За приписами ч.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058 з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Матеріали справи свідчать, що пенсія позивачу була призначена за Законом №1058 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Тому за положеннями ч.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсія ОСОБА_1 підлягала перерахунку з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

В даному випадку мав місце перерахунок раніше призначеної пенсії за нормами того ж закону, за яким і було призначено пенсію позивачу з 02.09.2013 року, а не призначення іншої пенсії за іншим законом, у разі якої мала б застосовуватись величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Суд зазначає, що вказані норми не визнавалися неконституційними в установленому законодавством порядку, на час перерахунку пенсії позивача ці норми були діючими, отже, у пенсійного органу відсутні правові підстави для незастосування цих положень Закону №1058.

Суд також зазначає, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

При вирішенні спору суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії».

Дійсно, стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Відтак, зменшення величини оцінки одного року страхового стажу, визначене законом, не суперечить нормам Конституції України та не порушує правових позицій Європейського Суду з прав людини.

Суд зауважує, що розмір пенсії позивача після перерахунку збільшився, тому є неприйнятними доводи позивача про звуження змісту та обсягу його конституційних прав.

Підсумовуючи викладене, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, тому підлягає стягненню з позивача судовий збір у розмірі 1057,20 гривень на розрахунковий рахунок ДСА України.

Як визначено п. 3 ч.6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 12, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року в адміністративній справі №805/1066/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року в адміністративній справі №805/1066/18-а - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 1057 (одна тисяча п'ятдесят сім) гривень 20 копійок до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір" (стягувачем є Державна судова адміністрація України): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 05 червня 2018 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 червня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова