Справа № 428/8700/16-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/8700/16-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування позову позивач вказує, що він працював в прокуратурі Луганської області на різних посадах. У лютому 2002 року у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» йому було призначено пенсію за вислугою років, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст. 50-1 Закону є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років. 30.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою щодо перерахунку пенсії, виходячи з розрахунку її розміру 90% від суми місячної заробітної плати у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників, з 01 липня 2016 року. 05.07.2016 року Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області розглянуло заяву позивача щодо перерахунку пенсії та відмовило в її перерахунку, оскільки на момент подачі цієї заяви Кабінетом Міністрів України не було прийнято рішення щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Також підставою відмови у перерахунку пенсії став Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким з 01.06.2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» тощо. Таким чином позивач вважає, що рішення відповідача неправомірне, тобто не відповідає чинному законодавству з підстав суттєвого звуження і обмеження змісту та обсягу прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури. У вказаному позові ОСОБА_1 просить про наступне:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови в перерахунку йому пенсії у розмірі 90% місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Національної академії прокуратури України від 17.06.2016 року № 18-180 вих.16;

- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 05.07.2016 року № 3481/3577/2016 щодо відмови в перерахунку пенсії;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити, починаючи з 01 липня 2016 року, перерахунок призначеної йому пенсії в розмірі 90% від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Національної академії прокуратури України від 17.06.2016 року № 18-180 вих.16, без обмеження її максимального розміру;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити йому недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з 01 липня 2016 року.

Представник відповідача надала до суду письмові заперечення проти адміністративного позову в яких вказала, що 12.02.2002 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру». Позивач дійсно 30.06.2016 року звернувся до відповідача із заявою довільної форми про перерахунок пенсії разом з довідкою про заробітну плату Національної академії прокуратури України від 17.06.2016 року. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку за наслідками розгляду даної заяви було прийнято рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії № 3481/3577/2016 від 05.07.2016 року, тому що згідно ч. 20 ст. 86 Закону Україні «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не був визначений Кабінетом Міністрів України. 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким з 01 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» тощо. Тобто пенсії в порядку та на умовах, визначених цим законом не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Посилання позивача на норми частин 13, 17, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ є неприпустимим, оскільки 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VIII від 14.10.2014 року. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку вважає, що під час вирішення питання щодо перерахунку пенсії позивачу слід керуватись Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року, норми якого не передбачають перерахунок пенсій у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Також на час звернення позивача (30.06.2016), пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яким були визначені порядок та умови перерахунку пенсій державним службовцям, виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15.12.2015 року. Згідно ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року (у редакції на час звернення із заявою про перерахунок пенсії від 30.06.2016 року), пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Тому вимога здійснити перерахунок пенсій в розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати є необґрунтованою. Вимога здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру є також необґрунтованою.

Ухвалою суду від 24.10.2016 року провадження у справі було зупинено, а ухвалою суду від 24.01.2017 року провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 10.03.2017 року провадження у справі знов було зупинено, а ухвалою суду від 02.05.2018 року провадження у справі було поновлено.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши та оцінивши надані позивачем та відповідачем письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії пенсійного посвідчення серії АБ № 525161, виданого 01.03.2002 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за вислугу років.

Згідно копії довідки № 18-180 вих 16 від 17.06.2016 року, виданої Національною академією прокуратури України, ОСОБА_1 працював у Національній академії прокуратури України на посаді проректора з наукової роботи з заробітною платою за період з 01.12.2015 року в сумі 25438,68 грн. Довідка була видана для предявлення в Пенсійний фонд України.

30.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області ОСОБА_2 із заявою про перерахунок пенсії у звязку з підвищенням окладів робітників прокуратури, додавши довідку про заробітну плату № № 18-180 вих 16.

Згідно із рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку пенсії від 05.07.2016 року № 3481/3577/2016, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії по заробітку згідно із Законом України «Про прокуратуру», оскільки умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, проте на даний час відповідне рішення Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсій відсутнє і Законом України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а відтак пенсії з 01.01.2016 року не призначаються і не перераховуються.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

На час призначення позивачеві пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Таким чином, на час прийняття постанови Кабінетом міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (01 квітня 2016 року) положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено розміри заробітку працюючих працівників прокуратури.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 не містить.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, якими частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано й у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».

У рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення Суду від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).

Європейський суд з прав людини у рішенні «Великода проти України» від 3 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися й передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Ураховуючи наведені вище положення джерел права, суд дійшов висновку, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, суд дійшов висновку про те, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За відсутності постанови Уряду щодо умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було передбачено частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а потім - частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII), в пенсійного органу немає законодавчо-визначених підстав та правового механізму для їх перерахунку.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 428/4724/16-а.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову було відмовлено, а отже судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 90, 139, 241-246, 255, 263, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін