Справа № 817/187/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2018 року м. РівнеСправа №817/187/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Мидловець Л.О., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі ГУНП в Рівненській області) про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби від 02.12.2017 №1209, наказу про звільнення зі служби від 21.12.2017 №282о/с, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтований тим, що оспорювані накази є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 23.01.2018 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем подано до суду відзив, у якому позов не визнає.

З підстав перебування судді Гудими Н.С. у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами, та відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 №32 призначено повторний автоматизований розподіл справи №817/187/18.

Так, за результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 22.03.2018, справу №817/187/18 передано на розгляд суду у складі судді Щербакова В.В.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю та суду пояснив, що позивач не допускав порушення службової дисципліни, а саме транспортної, яке виразилось у порушенні правил дорожнього руху. Зазначив, що постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.02.2018 закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, а тому вважає що відсутні підстави до притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, надавши пояснення, тотожні відзиву. Зокрема, вказала, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у відповідності до Закону України Про Національну поліцію, Дисциплінарного статуту та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань. Вважає, що службове розслідування проведено обєктивно та за його результатами встановлено, що слідчим слідчого відділення Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 допущено порушення службової дисципліни, а саме транспортної, яке виразилось у порушенні правил дорожнього руху, тобто відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що утворює склад дисциплінарного проступку. Вказує на те, що застосоване дисциплінарне стягнення відповідає тяжкості проступку та обставинам, за яких його скоєно. Відтак, позивача звільнено зі служби в поліції за вчинення такого проступку. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши представників сторін, показання свідка, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.08.2010 по 21.12.2017 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 службу в Національній поліції України. З 29.04.2016 на посаді слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, з присвоєним спеціальним званням - старший лейтенант поліції.

Наказом ГУНП в Рівненській області від 21.12.2017 №282 о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області звільнено, з 21.12.2017, за частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Підставою, зазначено наказ ГУНП в Рівненській області від 02.12.2017 №1209, згідно з яким ОСОБА_1, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з Національної поліції.

Притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та звільненню зі служби в Національній поліції передувало службове розслідування за результатами якого складено висновок від 31.08.2017.

Вважаючи оспорюванні накази протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спеціальними нормативно-правовими актами, що визначають правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України №580-VIII, та Закон України №3460-IV, що визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 9 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 №901-VIII (далі іменується - Закон України №901-VIII), до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., №29, ст.245 із наступними змінами).

Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України (стаття 1 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (стаття 14 Дисциплінарного статуту).

Отже, підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 Дисциплінарного статуту.

Так, на підставі наказу ГУНП в Рівненській області від 02.12.2017 №2032, уповноваженими особами відповідача проведено службове розслідування щодо встановлення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів , за наслідками якого 02.12.2017 складено висновок.

Підставами для проведення службового розслідування стало надходження інформації до Головного управління Національної поліції проте, що 02.12.2017 о 00:07 нарядом патрульної поліції УПП м. Рівне ДПП НП України (ГРІМ 0204) у м. Дубно, по вул. Забрама, 8, зупинено автомобіль марки RЕNАULT КАNGОО н.з. ВК 4460 ВМ, під керуванням слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1

Згідно з вказаним висновком, у ході проведення службового розслідування встановлено, що старшим лейтенантом слідчим слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 допущено порушення службової дисципліни, а саме транспортної, яке виразилось у порушенні правил дорожнього руху, тобто відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що зазначена подія стала можливою внаслідок особистих негативних якостей старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, свідомого ігнорування ним правил дорожнього руху, відомчих наказів, вказівок щодо безумовного дотримання транспортної дисципліни.

Судом встановлено, що 02.12.2017 о 00:07 нарядом патрульної поліції УПП м. Рівне ДПП НП України (ГРІМ 0204) у м.Дубно, по вул.Забрама, 8, зупинено автомобіль марки RЕNАULT КАNGОО н.з. ВК 4460 ВМ, під керуванням слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1

Під час перевірки документів позивача, йому запропонували пройти медичне освідчення на предмет наявності чи відсутності стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або у спеціальному медичному закладі, однак ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився. Вказану відмову засвідчили у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

У подальшому, працівниками патрульної поліції на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серія БР №2566709 від02.12.2017).

Опитаний з даного приводу свідок - інспектор роти №2 батальйону УПП м. Рівне ДПП НП України лейтенант поліції ОСОБА_4 повідомив, що 02.12.2017 о 00:07 спільно з інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Рівне ДПП НП України лейтенантом поліції ОСОБА_5 у центрі м. Дубно помітили автомобіль RENAULT KANGOO н.з. ВК 4460 ВМ, який під час руху здійснив наїзд на бордюр з піском. Підійшовши до транспортного засобу, з нього вийшов водій який жодних документів для перевірки не надав, назвати свої анкетні данні відмовився. У ході спілкування, у водія були виявлені ознаки алкогольного спяніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

Щодо порушення позивачем правил дорожнього руху та не дотримання транспортної дисципліни, що слугувало звільненням із служби, суд вважає за необхідне вказати слідуюче.

Із наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №1209 від 02.12.2017 вбачається, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції за порушення службової дисципліни, пунктів 1,2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, ст.7 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, що виразилось у порушенні правил дорожнього руху, а саме керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що викладені у вказаному наказі та висновку службового розслідування, факти не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, виходячи з наступного.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.02.2018 закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Крім того, 07.03.2018 Дубенський міськрайонний суд Рівненської області скасував постанову по справі серії АР №686259, винесену 02.12.2017 інспектором роти №4 батальйону УПП м.Рівне ДПП НП України лейтенантом поліції ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, справу закрити.

Частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Положеннями ст.14 Дисциплінарного статуту №3460-IV передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.10).

При цьому, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ч.15).

Разом з тим, даний висновок місить посилання на абз.1 п.5.4 Інструкції №230, згідно з яким, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Враховуючи те що, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП скасована, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції.

З огляду на викладене, суд вважає, що дисциплінарне стягнення було застосовано до позивача на підставі обставин, які спростовані в судовому порядку, що є підставою для визнання протиправним та скасування не лише наказу про накладення такого стягнення, а і наказу про звільнення позивача зі служби в поліції.

Питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом №580-VIII, який є спеціальним законом у питанні проходження позивачем публічної служби. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17.02.2015 у справі №21-8а15.

Оскільки нормами Закону №580-VIII не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно з положеннями ст.7 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення КЗпП України.

Так, відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, з 22.12.2017.

Разом з тим, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП України).

Аналогічні за своїм правовим змістом вимоги щодо порядку стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи регламентовані п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114.

Згідно з приписами ст.371 КАС України, негайно виконуються постанови суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100), у разі визнання середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку №100).

Разом з тим, пунктом 6 Розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі Порядок №260), поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

При виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (п.9 Розділу І Порядку №260).

Згідно з довідкою ГУНП в Рівненській області від 06.03.2018 №220, що середньомісячний розмір грошового забезпечення (заробітна плата) ОСОБА_1 на день звільнення становить 10153,00грн., а середньоденний розмір грошового забезпечення (заробітна плата) 332,89грн.

Вимушений прогул позивача з 22.12.2017 по день постановлення судового рішення 18.05.2018 становить 147 календарних днів, а відтак, сума середнього заробітку, належна до виплати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 48934,83грн.

Відповідно до п.3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно з п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов'язком роботодавця, а не працівника, то сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу 48934,83грн., визначена без утримання такого податку та інших обов'язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене та те, що правомірність оспорюваних наказів спростована в ході судового розгляду, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Підстави для застосування вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Разом з тим, відповідно до положень ст.371 КАС України, судом допускається негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивача на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 02.12.2017 №1209 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 21.12.2017 №282о/с.

Поновити ОСОБА_1 (вул.Незалежності, б.121, с.Княгинин, Дубенський район, Рівненська область, 35630; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на службі в Національній поліції на посаді слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 22.12.2017.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області (вул.Хвильового, 2, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код 40108761) на користь ОСОБА_1 (вул.Незалежності, б.121, с.Княгинин, Дубенський район, Рівненська область, 35630; ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.12.2017 по 18.05.2018 в сумі 48934,83грн. (сорок вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири гривні вісімдесят три копійки).

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (вул.Незалежності, б.121, с.Княгинин, Дубенський район, Рівненська область, 35630; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на службі в Національній поліції з 22.12.2017 та в частині стягнення із Головного управління Національної поліції в Рівненській області (вул.Хвильового, 2, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код 40108761) на користь ОСОБА_1 (вул.Незалежності, б.121, с.Княгинин, Дубенський район, Рівненська область, 35630; ідентифікаційний код НОМЕР_1) середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 10153,00грн. (десять тисяч сто п'ятдесят три гривні) звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.