Справа № 826/5618/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 червня 2018 року № 826/5618/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві»
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправними та скасування припису від 26.03.2018 та постанови № 21/18/10/26-3/2903/02/2 від 29.03.2018,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» (далі також - позивач або ТОВ «Укрекспертиза в будівництві») з позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Відповідач або ДАБІ України), в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.03.2018, складений Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» (Ідентифікаційний код: 38781094; місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, буд. 4).

2. Визнати протиправною та скасувати з моменту прийняття постанову № 21/18/10/26-3/2903/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.03.2018, винесену Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» (Ідентифікаційний код: 38781094; місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, буд. 4).

Позовні вимоги мотивовано тим, що спірні припис і постанова відповідача є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вони прийняті всупереч положень діючого законодавства, з порушенням вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, чим порушують права і законні інтереси позивача.

Представник відповідача, у відзиві на позовну заяву наголосив на необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення, оскільки вважає спірні акти такими, що прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є компанією, яка виконує комплексну експертизу проектно-кошторисної документації будівель та споруд всіх категорій складності, а також може здійснювати експертизу проектів будівництва об'єктів виробничого та невиробничого призначення, які не містять державної таємниці, в усіх галузях економіки, крім вугільної та атомної енергетики, за всіма розділами проектної документації, що реалізуються по всій території України, що підтверджується листом Управління ціноутворення, економіки та договірних відносин у будівництві Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 8/15-489-16 від 28.09.2016.

Зокрема, позивачем розглянуто проектну документацію об'єкту будівництва - «Будівництво житлового комплексу за адресою: вул. Липківського (Урицького), 37-А у С Солом'янському районі м. Києва» та встановлено, що вона розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва, що відображено у Експертному звіті від 19.05.2017 № 0580-4299-17/УЕБ, яка в подальшому, затверджена наказом № 1 від 29.05.2017.

Разом з тим, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Воронюком А.В. відносно позивача, на об'єкті будівництва - «Будівництво житлового комплексу за адресою: вул. Липківського (Урицького), 37-А у Солом'янському районі м. Києва» (далі також - об'єкт будівництва), проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатом якого складено акт б/н від 26.03.2018, яким зафіксовані наступні порушення вимог містобудівного законодавства:

1. мінімальна необхідна кількість паркомісць для постійного зберігання автомобілів мешканців будинків, не враховуючи вбудованих нежитлових приміщень та спорткомплексу, повинна становити 459 паркомісць, запроектовано (з врахуванням встановлення механічних пристроїв для паркування у два рівні - 234 паркомісця, - що є порушенням п. 11 містобудівних умов та обмежень № 75/17/12-3/009-17 від 26.01.2017, п. 7.43 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», ст. 26, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

2. відсутня необхідна площа майданчиків для господарчих цілей, для вигулу собак, для занять фізкультурою, для відпочинку дорослого населення та ігрових майданчиків для дітей дошкільного і молодшого віку, що є порушенням п. 9 містобудівних умов та обмежень № 75/17/12-3/009-17 від 26.01.2017, п. 3.16 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», ст. 26, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

3. не дотримано граничну висоту будівель відповідно до Детального плану території в межах Повітрофлотського проспекту, вулиць Солом'янської, Механізаторів, Кудряшова та залізничних колій у Солом'янському районі м. Києва, затверджений рішенням Київської міської ради від 24.09.2015 № 46/1949, що є порушенням п. 1, 5 містобудівних умов та обмежень № 75/17/12-3/009-17 від 26.01.2017, ст. 26, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

4. не виконано розрахунок тяги у димових та вентиляційних каналах в існуючих будинках прилеглої забудови з урахуванням вітрового підпору, що є порушенням п. 5, 7 містобудівних умов та обмежень № 75/17/12-3/009-17 від 26.01.2017, ст. 26, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

5. розроблено проектну документацію без дотримання технічних умов ГУ Національної поліції України, що є порушенням п. 10 містобудівних умов та обмежень № 75/17/12-3/009-17 від 26.01.2017, ст. 26, 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

6. дитячий майданчик розташовано на покрівлі напівпідземного паркінгу, що є порушенням п. 6.8.1 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій», ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність».

У зв'язку з виявленням наведених порушень, складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.03.2018, яким зафіксовано, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Також, 26.03.2018 органом державного архітектурно-будівельного контролю видано спірний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким позивача зобов'язано до 26.04.2018 усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 21/18/10/26-3/2903/02/2, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» і накладено штраф у сумі 31716,00 грн.

Вважаючи такі акти індивідуальної дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною другою статті 2 Кодекс адміністративного судочинства України закріплено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуваннях усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, за приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Гарантії статті 6 § 1 включають зобов'язання судів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (H. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їх справа була ретельно розглянута.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов'язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суоминен проти Фінляндії), § 36).

Стаття 6 § 1 зобов'язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (Van de Hurk v. the Netherlands (ОСОБА_2 де Гурк проти Нідерландів), § 61; Garcнa Ruiz v. Spain (ОСОБА_3 проти Іспанії) [ВП], § 26; Jahnke and Lenoble v. France (Янке і Ленболь проти Франції) (dйc.); Perez v. France (Перез проти Франції) [ВП], § 81).

Отже, суди мають вивчити наступне: основні аргументи сторони (Buzescu v. Romania (Бузеску проти Румунії), § 67 ; Donadze v. Georgia (Донадзе проти Грузії), §35); заяви, що стосуються прав і свобод, які гарантуються Конвенцією і її протоколами: національні суди повинні розглядати такі справи з особливою суворістю і ретельністю (Wagner and J.M.W.L. v. Luxembourg (ОСОБА_2 і J.M.W.L. проти Люксембургу), § 96).

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі також - Закон № 3038-VI ), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 6 Закону № 3038-VI встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Приписами частини другої 2 статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону № 3038-VI.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури.

Згідно з абзацами 1-2 частини першої статті 41 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 41 Закону № 3038-VI, орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. При цьому, пунктами 2, 3 частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI встановлено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 (далі також - Положення), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Правові засади регулювання процедури здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі також - Порядок № 553).

Пунктом 2 Порядку № 533 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно з пунктами 5,7 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

За змістом пункту 11 Порядку № 533, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, окрім іншого, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Відповідно до пунктів 16-17 Порядку № 533, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

В даному випадку, не погоджуючись із порушеннями, які виявлені при проведенні позапланової перевірки позивача, а також прийнятими за її результатами приписом і постановою, позивачем надано Експертну оцінку № 01-0142-18-ЕО-ЦБ від 28.03.2018 проектних рішень з питань порушення вимог будівельного законодавства у сфері містобудівної діяльності у проекті «Будівництво житлового комплексу за адресою: вул. Липківського (Урицького), 37-А у Солом'янському районі м. Києва», виявлених ДАБІ згідно з приписом від 22.03.2018 (далі також - Експертна оцінка).

Зазначена експертна оцінка проведена на замовлення інвестора - замовника будівництва - ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської», що діє на підставі Договору № 789 від 25.12.2015, який звернувся до філії «Київоблбудекспертиза» ДП «Київоблбудінвест» з листом вих. № 210 від 19.03.2018 з проханням провести експертну оцінку проектних рішень з питань, вказаних у приписі ДАБІ щодо недотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

При цому, ДП «Київоблбудінвест» «Київоблбудекспертиза» входить до переліку експертних організацій, що відповідають критеріям встановленим наказом Мінрегіону від 15.08.2017 № 204, та можуть проводити експертизу проектів будівництва.

Зі змісту експертної оцінки вбачається, що для її проведення було використано значний обсяг документації серед якої: припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виданий департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 22.03.2018; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, виданий департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 22.03.2018; 3) акт № б/н від 07.03.2018, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, виданий департаментом архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (МУО), видані департаментом містобудування та архітектури № 75/17/12-3/009-17 від 26.01.2017; дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві № 2249-Сл/С від 29.10.2010; 6) рішення Київської міської ради № 46/1949 від 24.09.2015 про затвердження детального плану території (ДПТ); 7) ДПТ, схема Генплану, кадастровий план, креслення паркінгу; 8) Експертні звіти, які видані експертними організаціями у 2008/2010/2012/2015/2017.

За результатами розгляду представленої документації філія «Київоблбудекспертиза» ДП «Київоблбудінвест» дійшла висновку про наступне:

1. У детальному плані території (ДПТ) у межах Повітрофлотського проспекту, вул. Солом'янської, Механізаторов, Кудряшова та залізничної колії у Солом'янському районі м. Києва, затвердженому рішення Київради № 46/1949 від 24.09.2015, на проектній ділянці № 1 по вул. Метрополита Василя Липківського, 37-Г (літ. «У») в експлікації місць постійного зберігання автомобілів, табл. 8.3.4 передбачено розміщення підземного паркінгу (поз. 3-12) на 68 машиномісць та поз. 3-13 на 240 машиномісць в два етапи реалізації з термінами від 3 р. до 7 р. та від 15 р. до 20 р. В містобудівних умовах та обмеженнях п.10 рекомендовано передбачити паркінг на 242 машиномісця та уточнити на підставі ДПТ. Ця умова виконана, в житловому комплексі «Династія» побудований підземний паркінг на 248 машиномісць та 67 машиномісць на відкритій автостоянці.

Враховуючи недержавне фінансування (власні кошти) та зміни у структурі та рівні комфортності житлової частини комплекс, які прийняті замовником (відмова від 4-х та 6-ти кімнатних квартир і обмеження кількості 3-х кімнатних квартир з 185-ти до 96 квартир та збільшення кількості малогабаритних 1-2-кімнатних квартир з пониженням рівня комфортності з 188 до 506 і з 105 до 315 відповідно (див. експертні звіти 2008/2010/2012/2015/2017) рівень забезпечення достатньої кількості місць постійного зберігання автотранспорту заявлений МУО 2017 року та експертним звітом 2017 року, а також рішенням Київради 2015 року у збудованому об'єкті дотримується.

Окрім того, ДПТ передбачає будівництво 3-х додаткових паркінгів вздовж вул. Митрополита Василя Липківського (3 яруси) загальною місткістю 590 машиномісць.

2. У проекті передбачено площа майданчиків у відповідності до ДБН 360-96** (п. 3.16 табл. 3.2. примітка 2). Допускається зменшувати ці площі, але не більше ніж на 50 % питомих розмірів майданчиків (для господарських цілей при забудові житлових будинків, обладнаними приміщеннями для сушіння білизни, ліфтами, сміттєпроводами, для занять фізкультурою при формуванні єдиного фізкультурно-оздоровчого комплексу мікрорайону, для школярів і дорослого населення). Такий комплекс вже існує на прилеглій території за адресою: вул. Механізаторів, 18.

3. За наданими містобудівними умовами та обмеженнями (п. 10) максимальна кількість поверхів визначено 25+1 (поверх технічний). Ця вимога виконана в проектній документації. Коригуванням проекту передбачено влаштування на технічному поверсі творчих майстерень, що відповідає ДБН В.2.2-15-2005, зміни № 1, п. 2.50 та у відповідності до протоколу № 4 науково-технічної ради Мінрегіону від 13 серпня 2015 року. При цьому, гранична висота будинків не змінюється і запроектована поверховість секцій житлового комплексу не перевищує висоту будівель відповідно до ДПТ.

4. Розрахунок тяги димових та вентиляційних каналів в існуючих будівлях на суміжній території не виконувався. Тому, ці будинки підлягають знесенню у відповідності до затвердженого ДПТ району.

5. Технічні умови ГУ Національної поліції України отримані 02.10.2006 № 10/3776 є чинними до завершення будівництва та виконані в повному обсязі. Проект погоджено з Управлінням превентивної діяльності в ГУ у м. Києві Національної поліції України № 7557 від 25.10.2016.

6. У ДБН Б2.2-5:2011 п. 6.8.1 вказано, що розміщення дитячих майданчиків на покрівлях напівпідземних і наземних споруд забороняється. В проекті відмітка підлоги паркінгу співпадає з відміткою підлоги підвалу будинків. На покрівлю паркінгу, на якому розташовані дитячі майданчики є виходи, безпосередньо, з під'їздів житлових будинків в одному рівні. Таким чином, вказаний паркінг не можна відносити до напівпідземних або наземних споруд.

В результаті проведеного експертного дослідження, ДП «Київоблбудінвест» філія «Київоблбудекспертиза» засвідчила дотримання вимог законодавства по зазначених питаннях наданих у приписі ДАБІ щодо проектної документації збудованого об'єкту «Будівництво житлового комплексу за адресою: вул. Урицького, 37-А, (вул. Митрополита Василя Липківського, 37-Г літ. «У») у Солом'янському районі м. Києва».

Разом з тим, спростовані експертним дослідженням правопорушення у сфері містобудівної діяльності, покладені в основу спірних у даній справі припису та постанови.

При цьому, за приписами статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В даному випадку, позивач на підтвердження протиправності оскаржуваного припису від 26.03.2018 та постанови про накладення штрафу № 21/18/10/26-3/2903/02/2 від 29.03.2018 посилається на висновки, наведені у експертній оцінці № 01-0142-18-ЕО-ЦБ від 28.03.2018, які не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Разом з тим, відповідач не надав суду будь-яких інших додаткових доказів на підтвердження законності прийнятих спірних актів індивідуальної дії.

При цьому, суд не залишає поза увагою, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов'язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення Броньовський проти Польщі [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004).

У кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права, суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. Рішення Спорронг та Лонрот п. Швеції , рішення від 23.09.1982, серія A N 52, стор. 26, п. 69).

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від .08.04.2008, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15.09.2009). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Враховуючи наведені позиції Європейського Суду, висновки експертної оцінки та виходячи зі системного аналізу вищевказаних правових норм в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведена правомірність спірних актів індивідуальної дії (припису, постанови), у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.03.2018, складений Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» (Ідентифікаційний код: 38781094; місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, буд. 4).

3. Визнати протиправною та скасувати з моменту прийняття постанову № 21/18/10/26-3/2903/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.03.2018, винесену Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» (Ідентифікаційний код: 38781094; місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, буд. 4).

4. Стягнути судові витрати в сумі 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири тисячі гривні 00 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» (ідентифікаційний код: 38781094; місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, буд. 4) шляхом їх безспірного списання з рахунків Державною архітектурно-будівельною інспекцією України за рахунок бюджетних асигнувань (ідентифікаційний код: 37471912, адреса: 01133, м. Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 26).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович