Справа № 712/13660/17
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/43/18
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача- адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. В обгрунтування заявленого позову вказувала, що вона отримує пенсію за віком як мати інваліда з дитинства. Розмір пенсії встановлено враховуючи різні надбавки в сумі 2172,02 грн. В неповнолітньому віці позивачка працювала в колгоспі. Відповідно до довідки від 20.01.2003 № 40, виданою СТОВ «Надточаївка», була членом колгоспу імені Кірова с. Надточаївка Шполянського району Черкаської області з 01.06.1968 та виробила за 1968 рік - 22 вихододні, за 1969 рік - 13 вихододнів, за 1970 рік - 25 вихододнів при встановленому мінімумі трудової участі 60 вихододнів. Даний час роботи їй не був врахований при призначенні пенсії. Позивачка звернулася на Урядову «гарячу лінію» і просила Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати її роботу в колгоспі за три роки робочого стажу. Проте, 02.06.2017 отримала листа-відмову від Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області за №227/С-14, в якій вказано, що за період роботи в колгоспі імені Кірова в період 1968-1970 роки позивачці зараховано в трудовий стаж тільки 60 днів, тобто 2 місяці 9 днів. При цьому вказано, що для зарахування в трудовий стаж трьох років роботи в колгоспі правових підстав не має. Позивачка 03.08.2017 знову звернулася з письмовою заявою з вище вказаномуго питання вже безпосередньо до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області та в ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області і від них відповідно також отримала аналогічні відповіді з відмовами. З даними відмовами вона не згідна і тому звернулась до суду, так як вважає, що на той час вона була неповнолітньою, ходила до школи і не могла повністю відпрацьовувати встановлений мінімум вихододнів, так як їй було 14 років. Норма 60 вихододнів встановлена була для дорослих осіб. В той же час позивачка була неповнолітньою і основним заняттям було навчання. Просить суд зарахувати їй при перерахунку пенсії до загального трудового стажу час роботи в колгоспі як трудовий стаж в колгоспі три роки.

Представник відповідача ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області скерував до суду заперечення, в яких вказував, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Згідно з довідкою від 20.01.2003 № 40, виданою СТОВ «Надточаївка», позивачка була членом колгоспу з 01.06.1968 та виробила: за 1968 рік - 22 вихододні, за 1969 рік - 13 вихододнів, за 1970 рік - 25 вихододнів при встановленому мінімуму трудової участі 60 вихододнів. Отже, до страхового стажу зараховано 60 вироблених позивачем вихододнів, а період роботи в колгоспі ім. Кірова, що становить 2 місяці 9 днів. Для зарахування до страхового стажу повних трьох років роботи в колгоспі законодавчих підстав немає, тому просили відмовити позивачці в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2, позов підтримали та просили його задовольнити, позивачка суду пояснила, що дійсно працювала в колгоспі в період навчання в школі, тому вважає, що незарахування їй вказаного періоду до трудового стажу є неправомірним.

Представник відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснила, що відсутні правові підстави для зарахування вказаного періоду до трудового стжу, тому вважає, що відповідач діяв на підставі в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пербуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком як мати інваліда з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серії С №158158.

В неповнолітньому віці позивачка працювала в колгоспі. Відповідно до довідки від 20.01.2003 № 40, виданою СТОВ «Надточаївка», була членом колгоспу імені Кірова с. Надточаївка Шполянського району Черкаської області з 01.06.1968 та виробила за 1968 рік - 22 вихододні, за 1969 рік - 13 вихододнів, за 1970 рік - 25 вихододнів при встановленому мінімумі трудової участі 60 вихододнів.

ОСОБА_1 звернулася на Урядову «гарячу лінію» і просила Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати її роботу в колгоспі за три роки робочого стажу. Проте 02.06.2017 отримала листа-відмову від Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області за № 227/С-14 від 02.06.2017, в якій вказано, що за період роботи в колгоспі імені Кірова в період 1968-1970 роки позивачці зараховано в трудовий стаж тільки 60 днів, тобто 2 місяці 9 днів. При цьому вказано, що для зарахування в трудовий стаж трьох років роботи в колгоспі правових підстав не має.

Позивачка 03.08.2017 друге звернулася з письмовою заявою з вище вказаного питання вже безпосередньо до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області та в ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області і від них відповідно також отримала аналогічні відповіді з відмовами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи повинні діяти лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду за заявою про призначення (перерахунок) пенсії та необхідними документами, визначеними Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року № 18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до ст.105 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» дане рішення може бути оскаржене наряду з іншим і в судовому порядку. Тому я вирішила скористатися даною нормою закону, так як вважаю, що вище відпрацьований в колгоспі час, що підтверджено відповідною довідкою, дає мені підстави просити суд зарахувати в мій трудовий стаж три повних роки роботи в колгоспі і таким чином шляхом перерахунку збільшити мені розмір отримуваної пенсії.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі?персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності вказаним вище Законом пенсії на загальних підставах призначались згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", статтею 56 якого передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов'язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людиноднів ділиться на 25.4.

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Аналізуючи наведене суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 підтвердила своє членство в кологоспі та свій трудовий стаж довідкою № 40 від 20.01.2003, виданою СТОВ «Надточаївка», відповідно до якої позивачка була членом колгоспу імені Кірова с. Надточаївка Шполянського району Черкаської області з 01.06.1968 та виробила за 1968 рік - 22 вихододні, за 1969 рік - 13 вихододнів, за 1970 рік - 25 вихододнів при встановленому мінімумі трудової участі 60 вихододнів. При цьому, достеменно встановлено, що у вказаний період позивачка була неповнолітньою та навчалася у середній школі, здобуваючи обов"язкову середню освіту, а в період шкільких канікул працювала в колгоспі. Таким чином, суд вважає, що існують поважні причини, з яких ОСОБА_1 не відпрацювала в колгоспі повних три роки, а лише 2 місяці та 9 днів. За таких обставин суд вважає за можливе зарахувати ОСОБА_1 при перерахунку пенсії до загального трудового стажу час роботи в колгоспі імені Кірова с.Надточаївка Шполянського району Черкаської області час членства в колгоспі з 01.06.1968 з виробленням за 1968 рік 22 вихододні, 1969 - 13 вихододні, 1970 - 25 вихододнів як трудовий стаж в колгоспі три роки та здійснити перерахунок пенсії починаючи з 02.06.2017 - дати отримання відповіді ГУ ПФУ в Черкаській області за № 227/С-14, якрю у зарахування спірного стажу відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2 - 15, 72-79, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов"язати Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 при перерахунку пенсії до загального трудового стажу час роботи в колгоспі імені Кірова с.Надточаївка Шполянського району Черкаської області час членства в колгоспі з 01.06.1968 з виробленням за 1968 рік 22 вихододні, 1969 - 13 вихододні, 1970 - 25 вихододнів як трудовий стаж в колгоспі три роки. Перерахунок пенсії здійснити з 02.06.2017.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.06.2018.

Головуючий І.О.Мельник