Справа № 699/421/18
Суддя: Свитка С. Л.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/421/18
Номер провадження 2-а/699/20/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Могильної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Миронівського ВП ГУНП України в Київській області Чабака Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року позивач ОСОБА_1 пред'явив у суд даний позов і просить визнати дії інспектора СРПП №4 Миронівського ВП ГУНП України в Київській області Чабака Сергія Володимировича протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.04.2018 року серії НК № 244529, провадження у справі закрити.

Позивач мотивує свій позов тим, що інспектор сектору реагування патрульної поліції №4 Чабак С.В. протиправно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП з підстав неправильної кваліфікації допущеного ним порушення, так як на момент складання постанови позивач не надавав будь-яких послуг з перевезення пасажирів, що передбачено частиною 2 статті 2 статті 121 КУпАП, а тому дії інспектора є протиправними, а складена постанова підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю в його діях склад адміністративного правопорушення.

У судове засідання позивач не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 750, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви та клопотання останнього відсутні.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У суді встановлено, що 25.04.2018 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області Чабаком С.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії НК № 244529 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП, з якої вбачається, що останній 25.04.2018 року, о 20.30 год. на а/д Київ-Знамянка 107 км. керував автомобілем Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушив п.2.9.в) ПДР. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно у ч.1 ст.121 КУпАП передбачено такі порушення, як керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивач у своєму позові посилається на неправильну кваліфікацію інспектором допущеного ним порушення, що порушує його права, оскільки під час зупинки транспортного засобу, яким він керував, інспектор вказав на неосвітлений задній номерний знак. Позивач пообіцяв виправити виявлений недолік, при цьому пояснив інспектору, що не надає послуг з перевезення пасажирів, а в транспортному засобі знаходяться його родичі. Після чого на нього було складено протокол, про вчинення останнім адміністративного правопорушення, що передбачене ч.2 ст.121 КУпАП.

Позивач, ознайомившись зі змістом статті 121 КУпАП вдома, після вказаних подій, дійшов висновку неправильної кваліфікації інспектором допущеного ним порушення, оскільки диспозиція частини 6 вказаної статті передбачає відповідальність закерування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.ч.1,2 ст.7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11вересня 1997 року та є обов'язковою.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки відповідачем, як суб*єктом владних повноважень, у суді жодним чином не доказано правомірності свого рішення, а позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що право останнього є порушеним, у зв'язку з чим воно підлягає до захисту судом шляхом задоволення вказаного позову.

Відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 242-246, 286 КАС України,

Суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії відповідача інспектора СРПП №4 Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області Чабака Сергія Володимировича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення незаконними.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП №4 Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області Чабака С.В. від 25.04.2018 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Свитка С. Л.