Справа № 707/292/18
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 707/292/18 Суддя першої інстанції: Морозова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Черкаси Кравчука Віктора Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Черкаси Кравчука Віктора Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив:

- визнати дії інспектора Кравчука В.О. роти № 3 БУПП м. Черкас щодо складання постанови серії БР № 496510 від 09.02.2018 року про адміністративне правопорушення про накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за порушення ст.. 122 КУпАП незаконними;

- визнати постанову серії БР № 496510 від 09.02.2018 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати, а провадження у справі - закрити.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є таким, що порушив вимоги пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується належними і допустимими доказами.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції правомірним з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, постановою інспектора роти №3 БУПП у м. Черкаси рядовим поліції Кравчуком Віктором Олександровичем 09 лютого 2018 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

При цьому зазначено, що ОСОБА_1 09.02.2018 року, о 12 год. 57 хв. у м. Черкаси, керуючи транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя бульв. Шевченка та вул. Новопречистенська на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України.

Позивач, вважаючи винесену постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно із статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, позивачем у справі зазначено, що останній зупинився на перехресті на заборонений червоний сигнал світлофора, потім, зайнявши крайнє положення у країв заокруглення перехрестя дочекався дозвільного сигналу світлофора і здійснив поворот праворуч, згідно ПДР.

Разом з тим, наявний у матеріалах справи cd-диск містить матеріали відео-фіксації, що спростовують дане твердження позивача так як із останнього чітко вбачається, що автомобіль позивача здійснив поворот праворуч на заборонений «червоний» сигнал світлофора.

Як на підставу для задоволення позову ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до п. 8.11. ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Проте, колегія суддів не бере дані доводи до уваги з огляду на наступне, із матеріалів відео-фіксації чітко видно, що автомобіль позивача було зупинено на заборонений сигнал світлофора (автомобіль не рухався, горіли стопи авто) і лише через певний проміжок часу, проте, все ще на заборонений сигнал світлофора, останній здійснив поворот праворуч, що виключає застосування до даного випадку п. 8.11, так як жодного екстреного гальмування позивачем здійснено не було.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку складання та винесення постанови у справі, колегія суддів зазначає наступне.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Так, із аналізу змісту та форми постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 496510 вбачається, що остання прийнята відповідним суб'єктом владних повноважень, на підставі та в межах норм чинного законодавства.

Натомість, із позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність скасування оскаржуваної постанови у зв'язку із порушенням відповідачем процедури оформлення правопорушення (у зв'язку із винесенням постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу та на місці вчинення правопорушення), що є необґрунтованим, адже як зазначалось вище, нормами чинного законодавства працівники Національної поліції України наділені правом розглядати справу про адміністративне правопорушення (у випадках передбачених чинним законодавством) на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 травня 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 311, 316, 321, 322 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст виготовлено 05 травня 2018 року.