Справа № 758/13909/16-а
Суддя: Супрун Г. Б.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б.,

за участю секретаря судового засідання - Федоренко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 квітня 2015 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що з 25.05.1981 року вона обрана народним суддею місцевого суду. З 01.01.1991 року обрана на посаду судді Донецького обласного суду, а з 20.08.2001 року працює суддею апеляційного суду Донецької області. У зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції є внутрішньо переміщеною особою і зареєстрована як переселенець в м. Києві. Позивач є пенсіонером за віком, і з 2014 року перебувала на обліку в управлінні пенсійного Фонду України в Оболонському районі м. Києва. З 01.04.2015 року по 31.12.2015р. відповідач припинив виплату пенсіїпозивачу як працюючому судді, тому позивач звернулась до суду з даним позовом.

В призначене судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали суду заяву слухати справу за їх відсутності.

В призначене судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.05.1981 року обрана народним суддею місцевого суду. З 01.01.1991 року обрана на посаду судді Донецького обласного суду, а з 20.08.2001 року працює суддею апеляційного суду Донецької області. На день звернення до суду продовжує працювати суддею.

У зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції позивач є внутрішньо переміщеною особою і зареєстрована як переселенець в м. Києві.Та з 2014 року перебуває на обліку в управлінні пенсійного Фонду України в Оболонському районі м. Києва, отримувала пенсію за віком, починаючи з 2010р. у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року відповідач припинив позивачу як працюючому судді виплатупенсії за віком.

19.09.2016 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про припинення порушення її прав, та відновлення пенсії.

Листом за вих. № 28703/06 відповідачем було відмовлено у відновленні виплати пенсії з посиланням на положення ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо призупинення виплати пенсії позивачу з 01.04.2015 року по 31.12.2015р.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що у даному випадку дії відповідача, який є органом державної влади, щодо припинення виплати пенсії за віком та фактична відмова у її поновленні не відповідають вимогам вказаної норми Конституції України.

Оцінюючи спірні правовідносини суд застосовує норму прямої дії, а саме відповідно до положень Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загально обов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

З 01.04.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до статті 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (із змінами) тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2016 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 гр., інвалідів війни 3 гр., учасників бойових дій та осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення, зокрема, щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01.01. 2016 р. пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати ( доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р. та ст.141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність припинення виплати пенсії з 01.04.2015 року по 31.12.2015р. на підставі ч.2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 241,293-294,297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії- відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м.Києва.

Якщо було оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано.

Суддя Г. Б. Супрун