Справа № 524/578/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Андрієць Д.Д.

04 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/578/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Донець Л.О.

суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2018 (суддя Андрієць Д.Д.), по справі № 524/578/18

за позовом ОСОБА_2

до Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції , Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2018 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду позовом до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчук Департаменту патрульної поліції Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 (далі відповідач-1), Управління патрульної поліції у м. Кременчук Департаменту патрульної поліції (далі відповідач-2), в якому просив скасувати постанову серії БР № 879463 від 21.01.18 року про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн, за порушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП; провадження у справі закрити.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 травня 2018 року позов задоволено.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №879463, винесену 21 січня 2018 року поліцейським роти №3 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП ОСОБА_1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Відповідач-1, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач 21 січня 2018 року близько 10 год. 41 хв., керуючи транспортним засобом, у м. Кременчуці по вул. Богдана Хмельницького, 162 здійснив обгін транспортних засобів, ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу в населеному пункті, чим порушив п. 14.6 «в» ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Відповідачем-1 21.01.18 року було винесено постанову серії БР № 879463 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КУпАП України, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих ОСОБА_3. Особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.9 ОСОБА_3 дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ОСОБА_3 дорожнього руху України) встановлено, що особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 14.6 «в» ОСОБА_3 дорожнього руху України, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Щодо порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, то колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за №1395.

Згідно з п. 4 Розділу І вказаної інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Зідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи свідчать про те, що 21 січня 2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За викладеними в постанові серії БР № 879463 від 21.01.18 року вбачається, що позивач, близько 10 год. 41 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg д.н.з. 64-NZ-LJ, у м. Кременчуці по вул. Богдана Хмельницького, б. 162, здійснив обгін транспортного засобу Toyota Prius д.н.з. 1306, ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу в населеному пункті, чим порушив п. 14.6 «в» ОСОБА_3 дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху.

З наявного в матеріалах справи письмового пояснення позивача від 21.01.18 року вбачається, що через мікроавтобус, що рухався по його стороні, останній не побачив дорожнього знаку «Пішохідний перехід», на протилежному боці також неможливо було побачити вказаний дорожній знак, оскільки зазначений був погнутим та блищав.

В апеляційній скарзі, відповідач щодо наведених вище письмових пояснень, зазначає про розяснення п. 2.3 «Б» ПДР України, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Колегія суддів зазначає, що з відеозапису нагрудної відеокамери, на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, не вбачається порушення позивачем вищевказаних норм, що спростовує висновки про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, передбаченої ч. 2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, Національний стандарт України «Безпека дорожнього руху. ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. ОСОБА_3 застосування. ДСТУ 4100-2014» поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях згідно з Правилами дорожнього руху, а також правила їх застосування на всіх дорогах, що експлуатують та будують.

Згідно з п. 5.2.4 вказаного Стандарту, усі деталі і складові частини знаків повинні бути виготовлені з антикорозійних матеріалів або мати захисне покриття. Покриття повинно відповідати вимогам ГОСТ 9.032 та ГОСТ 9.401.

Пунктом 10.2.4 вказаного Стандарту передбачено, що дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах з двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки можуть дублюватись. Необхідність дублювання знаків визначають залежно від конкретних дорожніх умов. Дублюючі знаки повинні установлюватись на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

З огляду на викладене відповідачем було передчасно винесено постанову.

В своїй апеляційній скарзі, відповідач вказує, що позивачу було розяснено вимоги ст. 63 Конституції України, порядок та строки оскарження постанови, строки та порядок оплати адміністративного штрафу, та у відповідності до ст. 268 КУпАП, позивачем було надано письмові пояснення.

Однак, з відеозапису нагрудної відеокамери, не вбачається, дотримання визначеного чинним законодавством порядку з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, зокрема щодо розяснення у повному обсязі прав позивача, оскільки відповідачем було розяснено лише ст. 63 Конституції України.

Так, з п.4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що вказана обставина безумовно свідчить про порушення відповідачем норм чинного законодавства, та ставить під сумнів правомірність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення .

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відповідачем передчасно винесено постанову, оскільки не було встановлено обставини, що мають значення для справи та не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Інших спростувань рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що судове рішення прийнято на підставі повного та всебічного вивчення матеріалів справи, без порушення норм матеріального та процесуального права.

В силу приписів ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2018 по справі № 524/578/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 04.06.2018.