Справа № 720/562/18
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №720/562/18
Провадження № 2-а/720/254/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засіання ОСОБА_1,

сторін по справі:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоселиця позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області,

- про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначає, що 03 квітня 2018 року постановою завідувача сектору Новоселицького РС УДМС України у Чернівецькій області ОСОБА_4 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.206 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Вважає дану постанову незаконною та просить суд її скасувати посилаючись на те, що обставини зазначені в протоколі та постанові не відповідають дійсності. У її власності не перебуває житлового будинку та будь якого іншого житлового майна та вона не могла надавати своєму чоловікові житло. Крім того їй не було відомо якій період часу чоловік знаходився на території України оскільки він постійно, то виїжджав то вїжджав.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов в повному обсязі та суду додатково пояснила, що вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 16 січня 2018 року, чоловік є громадянином ОСОБА_6 ОСОБА_7, визначеного місця проживання вони не мали, оскільки чоловік хотів щоб вони проживали в ОСОБА_7 а вона на Україні. В с. Ванчиківці Новоселицького району у неї ніякого житла не має, інколи жила з чоловіком у своєї бабусі, зареєстрована вона офіційно в с. Тарасівці, Новоселицького району.

Представник відповідача позов не визнав подав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що ОСОБА_5 є громадянином ОСОБА_7 та був притягнутий до відповідальності за незаконне перебування на території України у звязку з чим на нього накладено штраф. В своїх поясненнях він зазначив, що житло йому надала ОСОБА_2, факт надання житла не заперечувала і сама ОСОБА_2 в своїх поясненнях датовані 03.04.2018 року. Оскільки ОСОБА_5 перевищив термін перебування на території України та ОСОБА_2 надала йому житла в с. Ванчиківці, Новоселицького району вважає, що вона законно була притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав в повному обсязі та надав суду аналогічні пояснення.

Суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

Наданими сторонами доказами судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 16.01.2018 року серії І-МИ №141098 ОСОБА_5 та ОСОБА_2, 16.01.2018 року за актовий запис №03 у Новоселицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану зареєстрували шлюб.

04.04.2018 року Управлінням ДМС у Чернівецькій області Державної Міграційної служби України був складений адміністративний протокол на ОСОБА_2 за те, що вона надала житло своєму чоловікові в с. Ванчиківці, Новоселицького району, якій перевищив термін перебування на території України.

Постановою від 03.04.2018 року ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.206 КУпАП та неї накладено адміністративний штраф в сумі 5151 грн..

З витягу з Єдиного державного реєстру демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_8 вбачається, що остання зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень наданих до протоколу ОСОБА_5 судом вбачається, що останній одружився з ОСОБА_2 та з нею проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Аналогічні пояснення надала і ОСОБА_2 які також додаються до протоколу.

Згідно з ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.62 Констітуції України, Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.65 ЖК України, Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ст.156 ЖК України, За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Суд аналізуючи зазначені докази з точки зору достатності які дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, що мають значення для справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання у сукупності з зазначеними правовими нормами дійшов висновку, що ОСОБА_2 маючи правовий статус наймача могла вселити свого чоловіка ОСОБА_5 в розумінні вимог ст.65,156 ЖК України в житловому будинку своєї бабусі в с. Ванчиківці, Новоселицького району тільки з її згоди а тому виходячи зі змісту диспозиції ст.206 КУпАП вона не є субєктом даного правопорушення. Оскільки згоду на проживання в житловому будинку та житло в с. Ванчиківці, Новоселицького району ОСОБА_5 надала бабуся, особа якої посадовою особою уповноваженою на складання протоколу не встановлена.

Щодо позиції відповідачів, що ОСОБА_2 визнала свою вину що є достатнім доказом, суд вважає, що є помилковим, оскільки ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обовязок доказування покладається на посадову особу яка склала адміністративний протокол.

Згідно з ст.3 Конституції України,людина, її життя і здоровя, честь гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з захисту прав людини від 04 листопада 1950 року, Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, аналізуючи викладене суд вважає, що є всі правові підстави вважати постанову завідувача сектору Новоселицького РС УДМС України у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 03 квітня 2018 про накладання адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 незаконною.

Керуючись ст.5,72-81,192-225,243,286,297 КАС України і на підставі ст.251 КУпАП, ст.65 ЖК України, ст.3,55,62 Конституції України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову завідувача сектору Новоселицького РС УДМС України у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 03 квітня 2018 про накладання адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Винницького окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитися з повним мотивованим рішенням суду через пять днів з наступного дня після проголошення

Суддя: Вівчар Г.А.