Справа № 822/25/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/25/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

04 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року (суддя Шевчук О.П.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Війтовецька сільська рада про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Війтовецька сільська рада про визнання протиправними дій відповідача, що викладені в листі від 21.12.2017 №Ф-31103/0-16674/6-17 та зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив що підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладені у листі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.12.2017 року за №Ф-31103/0-16674/6-17, не входять до вичерпного переліку підстав, встановлених Земельним кодексом України.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області викладену у листі від 21.12.2017 року за № Ф-31103/0-16674/6-17 та направлену позивачу, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту села Мочулинці Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту села Мочулинці Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Зокрема, апелянт зазначає, що до земельних ділянок, які передбачені для безоплатної передачі у власність у IV кварталі 2017 року не включені земельні ділянки Волочиського району Хмельницької області. Вважає, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області при наданні відповіді позивачу діяло в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

У відзиві, направленому до суду апеляційної інстанції на апеляційну скаргу відповідача, позивач вказує на те, що оскаржуване рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.03.2018 року прийняте обгрунтовано, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростованими під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в червні 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів села Мочулинці на території Війтовецької об'єднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області.

Головним управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.07.2017 року № Ф-15281/0-9609/6-17 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви, посилаючись на наказ Державного агентства земельних ресурсів України від 15.10.2014 року № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року", що слугувало підставою звернення позивача до суду з позовом.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо розгляду звернення ОСОБА_2 у строки, визначені статтею 122 Земельного кодексу України. Визнано протиправними вимоги Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оформлені листами від 12.07.2017 року № Ф-15281/0-9609/6-17, № Ф-15294/0-9617/6-17, № Л-15295/0-9612/6-17, № Л-15296/0-9615/6-17 щодо надання ОСОБА_2 погодження органу місцевого самоврядування для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту села Мочулинці на території Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту села Мочулинці на території Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, подану 09.06.2017 року, у відповідності до вимог Земельного кодексу України". Вказана постанова суду набрала законної сили 02.10.2017 року.

В подальшому, відповідачем на виконання постанови від 05.09.2017, позивачу 08.11.2017 направлено лист № 1467/0-14695/6-17, яким повідомлено, що зазначена у його клопотанні земельна ділянка накладається на уже сформовану земельну ділянку НКС та вказав, що позивач може повторно звернутись до відповідача із відповідною заявою для отримання земельної ділянки в іншому місці.

Також встановлено, що позивачем, 24.11.2017 подано до відповідача заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту с.Мочулинці на території Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області. До поданої заяви позивач додав усі необхідні документи, які передбачені Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Відповідач, листом від 21.12.2017 №Ф-31103/0-16674/6-17 повідомив позивача про перевірку відомостей відповідно до п.7 ст.118 ЗК України щодо відповідності місця розташування земельної ділянки, та чи вказана земельна ділянка не є зарезервованою за учасниками АТО. При цьому, відповідач зазначив, що вказана позивачем земельна ділянка не входить до переліку земельних ділянок оприлюднених на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, які можуть бути передані у власність громадянам, в межах норм безоплатної приватизації у ІV кварталі 2017 року на території Хмельницької області. Одночасно з цим, позивачу запропоновано постійно ознайомлюватись з інформацією щодо земельних ділянок, які пропонуються передавати в межах норм безоплатної приватизації у власність на офіційному веб-сайті http://khmelnytska.land.gov.ua/info/perelik-zemelnykh-dilianok-dlia-bezoplatnoi-peredachi-u-vilasnist/, та в разі включення бажаної земельної ділянки до вищезгаданого переліку, повторно звернутись до відповідача з відповідною заявою.

Вважаючи вищезазначений лист ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області як відмову в задоволенні його заяви, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Зокрема, суд виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність рішення, що викладене у вищевказаному листі, при цьому на думку суду належним способом захисту прав позивача буде визнати протиправною відмову викладену у листі від 21.12.2017 року за № Ф-31103/0-16674/6-17, а не відповідні дії відповідача щодо надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів села Мочулинці на території Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України.

Згідно з п."б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Кабінету міністрів Автономної Республіки Крим. Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Розглядаючи питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідний суб'єкт владних повноважень може прийняти одне з двох рішень: або затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її у власність, або ж відмовити у вчиненні таких дій. Відповідні повноваження органу виконавчої влади мають дискреційний характер, тобто, дають можливість на власний розсуд вибрати один з двох варіантів рішення.

Судом встановлено, що до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач подав всі документи, передбачені нормами Земельним кодексом України. Разом з тим, листом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № Ф-31103/0-16674/6-17 від 21.12.2017 року чіткої відповіді на подану позивачем заяву, де конкретно ставилось питання про надання дозволу на відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства позивачу не надано.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в даному випадку відповідач не вирішив питання за результатом звернення позивача та не прийняв відповідного рішення згідно з вимогами ст.118 ЗК України.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень, обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій щодо відмови в задоволенні заяви позивача, викладеної у листі від 21.12.2017 року за № Ф-31103/0-16674/6-17 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів села Мочулинці на території Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області.

Крім того, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки позивач неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з одного і того ж питання, враховуючи наявність судового рішення зі спірного питання, яке набрало законної сили, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту села Мочулинці Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області.

Таким чином, підсумовуючи викладене, колегія суддів, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки останній всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 червня 2018 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.