Справа № 815/6242/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 р.м. ОдесаСправа № 815/6242/17

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Домусчі С.Д.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

представника апелянта - Чакір В.О. (довіреність від 18.04.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 шин+» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій, скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю « 100 шин+» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої позивачем за першим методом митної оцінки - ціною договору щодо товарів, які імпортуються; скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2017/00316; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 09.11.2017 року №UA00030/2017/000040/2.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки митного органу про заниження позивачем митної вартості товару та неможливість її визначення за ціною контракту зроблені в результаті неналежного аналізу поданих до митного оформлення документів. Під час митного оформлення товару позивачем надано всі документи, які підтверджують митну вартість товару за основним методом, отже у митного органу не було підстав для витребування додаткових бухгалтерських та інших документів для перевірки правильності її визначення. Зазначені обставини беззаперечно свідчать про те, що рішення про коригування митної вартості та про відмову у митному оформленні товару є незаконними, прийняті без достатніх правових підстав, а тому підлягають скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю « 100 шин+» за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, за митною декларацією № UA500030/2017/017337 від 08.11.2017 року. Скасував картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500030/2017/00316. Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості від 09.11.2017 року №UA00030/2017/000040/2.

В апеляційній скарзі Одеська митниця ДФС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2017 року між ТОВ « 100 шин+» та Компанією «QINGDAO ODYKING TYRE CO., LTD» (КНР) укладено договір №100Т-ODY про закупку імпортного товару «Грузові шини та Легкові шини», в кількості визначеної в комерційному інвойсі, який є невід'ємною частиною даного договору. Згідно даного договору продавець передає товар - грузові та легкові шини в асортименті і бренду, вказаному в комерційному інвойсі, виробництва компанії «QINGDAO ODYKING TYRE CO., LTD».

Відповідно до п. 4 Контракту №100Т-ODY базові умови поставки визначається умовами, вказаними в Комерційному Інвойсі, умови поставки повинні відповідати правилам «Інкотермс 2010». Термін поставки товару - 30 календарних днів з дати виконання пункту 5.1 даного договору.

Згідно із п.п. 5.1, 5.2 Контракту покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським перерахунком на розрахунковий рахунок продавця. Порядок оплати товару здійснюється в Рахунку-проформі на кожну поставку товару.

В інвойсі від 19.09.2017 року №OD17X0768B сторони Контракту узгодили номенклатуру, ціну та кількість товару (загальна кількість 240 одиниць вартістю 30349,60 доларів США).

Для здійснення митного оформлення товару позивачем подана до Одеської митниці ДФС електронна вантажна митна декларація №UA500030/2017/017337 від 08.11.2017 із додатками (пакувальний лист б/н від 19.09.2017; рахунок-проформа OD17X0768 від 01.08.2017; рахунок-фактура (інвойс) OD17X0768B від 19.09.2017; коносамент EGLV74 від 23.09.2017; навантажувальний документ № 66696 від 08.11.2017; сертифікат походження товару № 17C3702M3772/00123 від 26.09.2017; банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 16.08.2017, від 30.10.2017; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 19.09.2017; розрахунок ціни (калькуляція) OD17X0768B від 19.09.2017; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються № 100Т-ODY від 01.08.2017; копія митної декларації країни відправлення № 00093668 від 20.09.2017).

Митна вартість товару визначена за першим методом: за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

09.11.2017 на підставі вимоги митного органу про надання додаткових документів позивачем подано: лист-пояснення б/н від 09.11.2017 та лист постачальника та QINGDAO ODYKING TYRE CO., LTD від 09.11.2017, переклад митної декларації країни відправлення.

За результатами опрацювання митної декларації та наданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 09.11.2017 №UA00030/2017/000040/2, яким митну вартість за одиницю товару визначено за другорядним методом.

На підставі рішення про коригування митної вартості товару митним органом видано картку відмови в митному оформленні товару.

В подальшому товар випущено у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Підставою для прийняття вказаних рішень стали висновки митного органу про те, що надані декларантом до митного оформлення товару документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Так, здійснюючи контроль за правильністю визначення митної вартості задекларованого товару митниця вказала, що у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення № 00093668 не зазначені реквізити зовнішньоекономічного договору (контракту) та/або інвойсу, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється; в копії митної декларації країни відправлення від 20.09.2017 № 00093668 зазначено реквізити коносаменту, який був виданий 23.09.2017, тобто на момент оформлення митної декларації країни відправлення коносаменту ще не існувало; в наданих до митного оформлення банківських платіжних документах від б/н від 16.08.2017, від 30.10.2017 відсутні підписи та печатки посадових осіб банку.

Крім того, з метою забезпечення повноти оподаткування проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) у максимально наближений до митного оформлення час та з урахуванням кількості товару (240 шт.) є більшим: по товару №1 - МД від 20.10.2017 №UA125110/2017/443500 становить 132,67 дол. США/шт. ніж заявлено декларантом (126,4567 дол. США/шт.).

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товарів, посилаючись на безпідставність і необґрунтованість рішень відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішень суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що під час митного оформлення товару позивачем подано відповідачу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, а отже визначена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам митного законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товару та про відмову у митному оформленні товару митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав, не у відповідності до правил митного законодавства, що є безумовною підставою для скасування рішень суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або яка підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

У разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

За змістом ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Аналіз наведених норм показав, що обов'язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи, при цьому такі сумніви мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості та лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.

Під час вирішення спору судом першої інстанції вірно враховано те, що відповідно до п. 3.2 Контракту вартість товару по кожній поставці вказується в комерційному інвойсі, який приєднується до конкретної поставки товару. Згідно з п. 3.3 договору ціна товару визначається відповідно до того, на яких умовах «Інкотермс 2010» вона була виставлена продавцем.

З експортної вантажної митної декларації № 00093668, яка була надана ТОВ «100 шин+» до митного органу разом із вантажною митною декларацією, вбачається, що поставка товару здійснюється на умовах CFR, вид пакування - без пакування, кількість місць - 240, ціна товару - 120,75 дол. США/шт., 129,31 дол. США/шт., сума - 30349,60 дол. США.

Згідно правил Інкотермс-2010 за умов CFR (вартість і фрахт) продавець зобов'язаний нести витрати, пов'язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов'язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі звичайно прийнятою є поставка товару з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), необхідне для поставки товару. Упаковка повинна містити належне маркування.

Разом з тим, згідно із п. 7.1 Контракту товар відвантажується без упаковки.

Зазначені обставини свідчать про те, що вартість пакування не входить до ціни товару, отже зауваження відповідача щодо відсутності у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформація щодо включення/не включення складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, є безпідставними.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи контролюючого органу щодо неналежного оформлення банківських документів, оскільки в платіжних дорученнях міститься відмітка - «TASCOMBANK JSC (FORMERLY BANK STANDART) виконано, 26.10.2017 року, код банку MINIUA22, електронний підпис є коректним», що свідчить про проведення та підписання вказаних документів електронним підписом.

Щодо посилання Одеської митниці ДФС на те, що в копії митної декларації країни відправлення № 00093668 зазначено реквізити коносаменту, який був виданий 23.09.2017 року, тобто на момент оформлення митної декларації країни відправлення коносаменту ще не існував, суд першої інстанції вірно зазначив, що на митній декларації країни відправлення №00093668 відсутня дата (20.09.2017 - «дата подання декларації»). Крім того, згідно листа «QINGDAO ODYKING TYRE CO., LTD» в графі «номер букінгу (коносаменту)» зазначений номер букінгу («booking note» (дозволяє резервувати (бронювати) місце на судні)), який співпадає з номером коносаменту, який безпідставно не взятий до уваги митним органом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Разом з цим, інвойс OD17X0768B від 19.09.2017 містить інформацію про ціну на товар; повну ціну поставки товару на зазначених в контракті умовах і не потребує визначення складових митної вартості. Крім того, надана до митного органу проформа до контракту містить інформацію про найменування товару, кількість, ціну, загальну суму до сплати.

Тобто, вказані документи містять відомості щодо ціни, яка підлягає сплаті за товар.

Отже, зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Водночас, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам податкового законодавства та підтверджують митну вартість товарів.

Водночас, судом першої інстанції зазначено, що для порівняння митної вартості товару митним органом використано МД від 20.10.2017 № UA125110/2017/443500, яка передбачає умови поставки СIF, тоді як згідно митної декларації № UA500030/2017/017337 від 08.11.2017 та документів поданих ТОВ « 100 шин+» поставка товару відбувалась на умовах СFR.

Митним органом жодним чином не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митного кодексу України., не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Судом першої інстанції надано вірну правову оцінку нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та суд обґрунтовано відхилив доводи контролюючого органу, що базуються на податковій інформації про можливе підроблення митних документів, оскільки вказані дані не були покладені в основу винесення спірних рішень, ці дані не підтверджені належними доказами, такими як відповідне судове рішення, та не стосуються саме контрагента-нерезидента, з яким позивач провадив зовнішньоекономічну діяльність.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що надані позивачем до митного органу документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, що свідчить про неправомірність рішень суб'єкта владних повноважень та наявність підстав для їх скасування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, що суттєво впливає на її визначення, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 01.06.2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

С.Д. Домусчі