Справа № 161/3075/18
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3075/18
Провадження № 2-а/161/226/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Гриня О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції служби Міністерства внутрішніх справ у Волинській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління патрульної поліції служби Міністерства внутрішніх справ у Волинській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2018 року, винесеною інспектором УПП у Волинській області рядовим поліції ОСОБА_2, його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП, а саме: за те, що він нібито 10 лютого 2018 року о 16 год. 57 хв. здійснив зупинку на місці, призначеному для інвалідів, позначеному дорожнім знаком 5.18 та додатковою табличкою 7.17, на автомобілі марки «Ауді А6», д.н.з АС0810ВК, по вул. Ковельській, 66А, чим порушив п. 8.4 «е» ПДР України. Даною постановою на нього накладено штраф в розмірі 1020 грн. Вважає, що інспектор поліції помилково притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки його зупинка в неналежному місці була вимушеною, оскільки він при русі на автомобілі відчув підозрілі звуки, які виходили з двигуна автомобіля. Тому він зупинився на вільному місці тільки для того, щоб перевірити технічний стан автомобіля, при цього увімкнув аварійний сигнал зупинки. Згідно правил дорожнього руху наступними його діями мали стати: перевірка двигуна та виявлення несправності. Однак, щойно він виконав вимушену зупинку, як до нього підійшов інспектор та почав процедуру оформлення протоколу. Незважаючи на його попередження про те, що зупинка вимушена через несправність транспортного засобу, інспектор притягнула його до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою.

З огляду на наведене, просить скасувати постанову серії ЕАА №290951 по справі про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2018 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2018 року позов прийнято до розгляду, в справі відкрито провадження, встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням сторін.

12 квітня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає про безпідставність позовних вимог, оскільки обставини, викладені позивачем, не відповідають дійсності. Встановивши наявність вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, на підставі ст. 279 КУпАП поліцейською ОСОБА_2 10 лютого 2018 року було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення з оголошенням позивачу яка саме справа підлягає розгляду та що він притягається до адміністративної відповідальності за порушення ч.5 ст. 122 КУпАП. Порушнику розяснено його права та обовязки. З пояснень ОСОБА_1, що надавались ним на місці вчинення правопорушення, факт даного правопорушення ним не заперечувався. Водій стверджував, що дорожнього знаку він не бачив, жодних пояснень щодо вимушеної зупинки чи зламаного автомобіля не надавав. Вказане підтверджується відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейської ОСОБА_2 Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявилася, заявою від 18 квітня 2018 року просить розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримує, просить його задовільнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням вимог ст. 205 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

З постанови від 10 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №290951 вбачається, що 10 лютого 2018 року о 16 год. 57 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Ауді А6», д.н.з АС0810ВК, по вул. Ковельській, 66А, здійснив зупинку на місці, призначеному для інваліда, позначеному дорожнім знаком 5.18 та додатковою табличкою 7.17, чим порушив п. 8.4 «е» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.5).

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1040 грн.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З відтвореного у судовому засіданні відео з відеозапису зробленого нагрудним реєстратором патрульного, вбачається, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 5.18 та додатковою табличкою 7.17, чим порушив п. 8.4 «е» ПДР України. Крім того, інспектором поліції оголошено позивачу яка саме справа підлягає розгляду та що він притягається до адміністративної відповідальності за порушення ч.5 ст. 122 КУпАП. Порушнику розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту порушення ним Правил дорожнього руху України, всупереч доводам, наведеним в позові, жодних пояснень щодо вимушеної зупинки інспектору не надавав.

Згідно п. 4 Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07 листопада 2015 року передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбачених ст. 122 КУпАП. У такому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, постанова від 10 лютого 2018 року серії ЕАА №290951 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП складена на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог чинного законодавства.

Беручи до уваги вищевикладене суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови співробітник патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 205, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 288, ст.ст. 293,294 КУпАП України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції служби Міністерства внутрішніх справ у Волинській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст постанови складений 04 червня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь

Волинської області