Справа № 811/1140/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1140/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області, 08.12.2000 року; ідентифікаційний код - НОМЕР_1; адреса: АДРЕСА_1)

до відповідача:

Управління соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради (, вул. Шатила, буд. 12, м. Кропивницький, 25030)

про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради (далі - відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незаконного стягнення з неї коштів надміру виплаченої соціальної допомоги на дитину у прийомній сім'ї;

- зобов'язати відповідача повернути їй незаконно стягнуті кошти у розмірі 17 730 грн.. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що управлінням соціального захисту

населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради ігноруючи рішення Кіровського суду м. Кіровограда від 10.09.2013 яким Управлінню соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради (далі - Управління) постановою суду було відмовлено в задоволенні позовних вимог за період з травня 2010 року по серпень 2010 року та ухвалою позовну заяву Управління залишено без розгляду за період з 2007 року по травень 2010 року. Відповідач починаючи з 2016 року щомісячно почав відраховувати у розмірі 20% державної допомоги на дітей-сиріт про що позивач дізналась коли виплати нарахувань державної допомоги почали не співпадати з сумами раніше нарахованих. На момент звернення до суду сума відрахувань склала 17 730,00 грн.

У судовому засіданні представником позивача вимоги адміністративного позову підтримано у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач адміністративний позов не визнав у повному обсязі, свої мотиви виклав у письмовому відзиві на адміністративний позов, в якому, зокрема, вказав, що контролюючим органом у відповідності до положень чинного законодавства проведено не планову перевірку за наслідком якої прийнято спірні рішення, вважає його правомірними та такими, що не підлягають скасуванню (а.с.42-45).

Відповідно до усної ухвали занесеної до протоколу судового засіданні від 08.05.2018 року подальший розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані представниками сторін документи та матеріали судом встановлені наступні обставини.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Дослідивши подані представниками сторін документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

29.01.2007 року до управлінням соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради позивачем подано заяву про призначення соціальної допомоги на дітей-сиріт прийомним батькам/та документами передбаченими Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейної типу та прийомних сім'ях за принципом "гроші ходять за дитиною» затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 31 січня 2007 рою №81. (а.с.46-48).

Відповідно до угоди про влаштування дитини на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї від 05.02.2018 року ОСОБА_1 як прийомна мати добровільно приймає на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.10-14).

За результатами проведеної перевірки відповідачем було з'ясовано що ОСОБА_2 навчається у медичному коледжі ім. МУХІНА з 01.09.2007 року та отримує стипендію (а.с.49).

Позивач на підставі виявлених фактів, зробив запит до Кіровоградського медичного коледжу імені С.И. Мухіна про надання інформації, щодо навчання ОСОБА_2 (а.с. 51).

Згідно довідки Кіровоградського медичною коледж імені Мухіна від 05.05.2010 року, термін її навчання становить з 01.09.2007 року по 01.03.2011 року (а.с. 52).

Згідно з листів від 27.05.2010 року та 16.05.2013 відповідач неодноразово звертався в письмовій формі до позивача з вимогою повернути кошти, які були надміру виплачені через несвоєчасне повідомлення ОСОБА_1 про прийняття ОСОБА_2 на повне державне забезпечення та отримання нею стипендії (а.с.15-16,50).

В свою чергу, позивач добровільно повернути переплачені бюджетні кошти з його вини відмовилася (а.с.17-18).

Як наслідок відмови повернути передплачені кошти Управління соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку звернулось до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_1 про стягненні коштів надміру виплаченої соціальної допомоги на дитину у прийомній сім'ї.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2013 року адміністративний позов Управління соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради до ОСОБА_1 про стягненні коштів надміру виплаченої соціальної допомоги на дитину у прийомній сім'ї, в частині вимог щодо стягнення 24 648, 42 грн. передплачених бюджетних коштів за період з 2007 року по травень 2010 року, залишено без розгляду.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2013 року задоволенні позовних вимог Управлінню соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради до ОСОБА_1 про стягненні коштів надміру виплаченої соціальної допомоги на дитину у прийомній сім'ї період з травня 2010 року по серпень 2010 року відмовлено.

Наслідком такої перевірки, враховуючи виявлені порушення під час її проведення, управлінням соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради винесене рішення, а саме:

розпорядження від 07.11.2016 р. № (про утримування з подальшого призначення 20% від призначеної суми до повного погашення зайве виплачену суму допомоги).

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).

Тобто, виходячи з аналізу вищезазначеної правової норми, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.

Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй (ст. 8). На ці обставини неодноразово вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях, зокрема, рішенні №7-рп/2003 від 10.04.2003 року, рішенні №9-рп/2004 від 07.04.2004 року, рішенні №1-рп/2007, рішенні №19-рп/2008 від 02.10.2008 року.

При прийнятті рішення по цій справі суд керується принципами адміністративного судочинства, зокрема принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд не обмежується тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами, а також здійснює дослідження обставин у справі за власною ініціативою, у т.ч. з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 07.09.2016 року №280-97 (далі - Закон № 280-97) діє з 08.10.2016 року, Цивільний кодекс України від 19.10.2016 р. № 435-IV (далі - № 435-IV) та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу затвердженого Постановою КМУ від 31.01.2007 року та від 01.01.2016 (далі - Порядок №81).

Перевіряючи правомірність проведення перевірки та дотримання вимог законодавства при винесенні оскаржуваного рішення, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 41 Закону № 3038, Місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України про місцеве самоврядування в Україні місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

На підставі п.1 ст.11 Закону України про місцеве самоврядування виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Вичерпний перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері соціального захисту населення зазначений у ст.34 Закону України про місцеве самоврядування в Україні.

Згідно п. 1 ст.54 зазначеного Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно п.4 цієї статті Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Статтею 77 відповідного закону передбачено відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування перед юридичними і фізичними особами

1. Шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

2. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Згідно п.1 ст.1. Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно п.1. ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є:

1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини;

2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом;

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків

1. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

Відповідно п.1 ст.177 Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Частиною 1 статті 178 цивільного кодексу передбачено, що об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

У відповідності до п. 4 призначення і виплата соціальної допомоги та грошового забезпечення здійснюються управлінням праці і соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, структурним підрозділом з питань праці і соціального захисту населення виконавчого органу міської, районної у місті ради (далі - уповноважений орган) дитячому будинку сімейного типу або прийомній сім'ї на підставі підготовлених службою у справах неповнолітніх документів, що зберігаються протягом п'яти років після припинення виплати соціальної допомоги та грошового забезпечення.

Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу затвердженого Постановою КМУ від 31.01.2007 року (далі-Порядок) державна соціальна допомога на дітей (далі - соціальна допомога) призначається в грошовій формі батькам-вихователям на кожну дитину-вихованця і прийомним батькам на кожну прийомну дитину.

Згідно п.8.Порядку від 31.01.2007 року розмір соціальної допомоги становить два прожиткових мінімуми для дітей відповідного віку. Для осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, віком від 18 до 23 років, які навчаються за денною формою у вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, розмір соціальної допомоги становить два прожиткових мінімуми для працездатної особи.

Абзац другий Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу затвердженого від 01.01.2016 року вказує у разі коли дитині виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія чи державна допомога, розмір соціальної допомоги визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром зазначених виплат за попередній повний місяць на момент влаштування дитини у дитячий будинок сімейного типу або прийомну сім'ю.

У разі зміни розміру пенсії, аліментів, стипендії чи державної допомоги батьки-вихователі або прийомні батьки зобов'язані повідомити про це уповноважений орган для проведення відповідного перерахунку розміру раніше призначеної соціальної допомоги.

Якщо батьками-вихователями або прийомними батьками невчасно подано інформацію про зміну розміру пенсії, аліментів, стипендії чи державної допомоги, що призвело до виплати коштів надміру, уповноважені органи:

повідомляють батькам-вихователям або прийомним батькам про обсяг надміру виплачених коштів і строки їх повернення;

проводять щомісяця відрахування у розмірі не більш як 20 відсотків суми грошового забезпечення батьків-вихователів або прийомних батьків до повного погашення надміру виплачених коштів на підставі заяви батьків-вихователів або прийомних батьків про надання згоди на відрахування таких коштів або на підставі своїх рішень;

вирішують питання про стягнення надміру виплачених коштів у судовому порядку в разі неповернення їх добровільно батьками-вихователями або прийомними батьками.

Теж саме відповідач зазначає у своєму відзиві починаючи з останнього абзацу аркуша 44 та перший 45.

З матеріалів справи вбачається що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі рішення від 24.01.2007 року та угоди від 05.02.2007 року між позивачем та Кіровоградською міською радою (а.с. 9-14)

Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 28.09.2015 року вирішено що відрахувати з прийомної сім'ї позивача (ОСОБА_1.) ОСОБА_2 у зв'язку з досягненням нею 23 річного віку. Припинити дію угоди від 05.02.2007 року №04/18 «Про влаштування дитини на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї, що стосується громадянки ОСОБА_2

Відповідач розпорядженням від 07.11.2016 року вирішено проводити відрахування у розмірі 20% від призначеної суми до повного погашення надміру виплачених коштів.

Аналізуючи дані статті законодавства суд приходить до висновку, що відповідач не наділений повноваженнями утримувати грошові кошти у примусовому порядку без згоди на це отримувачів коштів.

Суд хоче зазначити що між позивачем та ОСОБА_2 припиненні правовідносини у попередньому році дані виплати є індивідуальні та кошти не можуть утримуватись з інших осіб .

Отже, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2013 року адміністративний позов Управління соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради до ОСОБА_1 про стягненні коштів надміру виплаченої соціальної допомоги на дитину у прийомній сім'ї, в частині вимог щодо стягнення 24 648, 42 грн. передплачених бюджетних коштів за період з 2007 року по травень 2010 року, залишено без розгляду.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2013 року задоволенні позовних вимог Управлінню соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради до ОСОБА_1 про стягненні коштів надміру виплаченої соціальної допомоги на дитину у прийомній сім'ї період з травня 2010 року по серпень 2010 року відмовлено.

Обов'язкове виконання рішення суду, у тому числі, суб'єктами, наділеними владними повноваженнями, покладається також Конвенцією «Про захист прав і свобод людини», яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Отже, її положення є обов'язковими для виконання на всій території України. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Так, з матеріалів справи встановлено позивач відмовилась повертати за власною згодою передплату посилаючись на те що передплатила сталася з вини відповідача та вона не має змоги повернути ці кошти (а.с.18).

За загальним порядком відповідач звернувся до суду, що визначено законодавством як процедуру повернення передплачених коштів. Не враховуючи рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда котрі стягували кошти на його корить, почав самостійно утримувати зазначенні кошти. (а.с.42-44,71).

За таких обставин та з урахуванням встановлення судом вище факту наявності протиправних дій відповідача суд дійшов висновку про протиправність та неодноразовість порушень законодавства зі сторони відповідача.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, відповідно до положень статті 139 КАС України такі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 242 - 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Управління соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради від 07.11.2016 р. (про утримування з подальшого призначення 20% від призначеної суми допомоги від 07.11.2016 р. виданих Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної м.

Кропивницькому ради).

Стягнути з Управління соціального захисту населення виконкому Фортечної районної у м. Кропивницьку ради () на користь ОСОБА_1 (код - НОМЕР_1) незаконно стягнуті кошти в розмірі 17 703,00 гривень (сімнадцять тисяч сімсот три гривень).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько