Справа № 766/16661/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/16661/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гаврилов Д.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову від 16 серпня 2017 року, ухвалену Херсонським міським судом Херсонської області, у складі головуючого-судді Гаврилова Д.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби геології та надр України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 004 від 15 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив суд скасувати постанову відповідача від 15.11.2016 року № 0043 про накладення адміністративного стягнення.

Постановою від 16 серпня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський міський суд Херсонської області задовольнив адміністративний позов, визнав протиправною та скасував постанову №0043 Державної служби геології та надр України від 15.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.57 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволення адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, які мають значення для справи, та посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Так, апелянт зазначає, що позивач, відповідно до п. 8 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 1294 від 14.12.2011 року, був повідомлений листом про проведення перевірки посадовими особами Державної служби геології та надр України дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування ПрАТ «Херсонський хлібокомбінат», якому надано спеціальний дозвіл на користування надрами №5766 від 25.04.2013.

За результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами (пункт 15 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 1294 від 14.12.2011 року). У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами (пункт 16 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 1294 від 14.12.2011 року).

Апелянт вказує, що за результатами проведеної посадовими особами Відділу перевірки складається Акт перевірки, відповідно до якого встановлюються певні порушення з детальним описом та нормативно-правовими актами, вимоги яких порушені.

Таким чином, відповідно до ст. 7 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган, державного нагляду(контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

На підставі порушень зазначених у приписі, головним спеціалістом Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу складений протокол № 000297 про адміністративні порушення, про те що позивачем вчинено адміністративне правопорушення передбачене саме ч. 4 ст. 57 КУпАП, - надрокористувачем внаслідок порушень вимог законодавства про надра було отримано дохід у розмірі 147128,42 грн. що становить 213 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апелянт зазначає, що Держгеонадрами розглянута адміністративна справа та постановлено визнати позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 57 КУпАП, та прийнята оскаржена постанова № 0043 від 15.11.2016 р., яка була направлена на адресу позивача.

Посилаючись на приписи ст. 55 Конституції України, яка забезпечує права на судовий захист, апелянт зазначає, що Державна служба геології та надр України на виконання п.п. 18 п. 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2015 року № 1174, відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України в інтересах права власності Українського народу.

ОСОБА_2 надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін.

При цьому ОСОБА_2 зазначає, що зазначені в апеляційній скарзі фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції, не заперечувались при розгляді справи та зазначені в адміністративному позові. Проте доводи апелянта, на думку позивача, жодним чином не спростовують фактів наведених в адміністративному позову та встановлених судом першої інстанції, які стосуються неправомірності складання протоколу про адміністративні правопорушення № 000297 та оскарженої постанови від 15.11.2016 р. № 0043. Зокрема апелянт не спростовує встановлені факти щодо застосування штрафу з пропуском строку притягнення особи до відповідальності; щодо складання та вручення протоколу з порушенням норм КУпАП; щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не за місцем його вчинення; щодо порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення; щодо не встановлення належності особи, яка притягається до відповідальності; щодо не правильного визначення майнової шкоди; щодо не дотримання строків направлення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; щодо не встановлення при накладенні штрафу суб'єктивної сторони правопорушення, а саме вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Відповідно до витребуваних апеляційним судом додаткових доказів, які перебували у апелянта та на які є посилання в апеляційній скарзі, проте які не були надані до суду першої інстанції всупереч вимог ч. 4 ст. 71 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року):

- Державною службою геології та надр України 23.09.2016 року на адресу ПрАТ «Херсонський хлібокомбінат» засобами поштового зв'язку направлено повідомлення без дати та номеру, про проведення планової перевірки у строк з 17 по 31 жовтня 2016 року дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування ПрАТ «Херсонський хлібокомбінат», якому наданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 5766 від 25.04.2013 року;

- за наслідками перевірки проведеної з 19 по 21 жовтня 2016 року, скаредний акт № 102/5766, який датований 19.10.2016 року, та який отриманий 21.10.2016 року в.о. заступника голови правління ПрАТ «Херсонський хлібокомбінат» ОСОБА_3;

- 21.10.2016 року провідним спеціалістом Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу Державної служби геології та надр України виданий припис про усунення у строк до 31.10.2016 року виявлених порушень вимог чинного законодавства у сфері надрокористування та надання у письмові формі матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень. Припис отриманий 21.10.2016 року в.о. заступника голови правління ПрАТ «Херсонський хлібокомбінат» ОСОБА_3

Також апеляційний суд встановив, що 21.10.2016 року провідним спеціалістом ОСОБА_4 (без зазначення структурної одиниці Державної служби геології та надр України) у місті Херсоні, складений протокол № 000297 про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Херсона, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, працює на посаді голови правління ПрАТ «Херсонський хлібокомбінат», вчинив адміністративне правопорушення; «п. 1 особливих умов спецдозволу № 5766 від 245.04.13 р. на користування надрами, якщо це не пов'язано з отриманням доходу у великих розмірах ( абзац 4 статті 57 КУпАП) у період з 25.04.2013 р. по 20.10.20156 р. при видобуванні підземних питних вод ділянки Херсонська-2 Херсонського родовища (св. № 20-359, 20-520, 20-533), а саме впродовж трьох років з часу отримання спеціального дозволу на користування надрами перезатвердити запаси підземних вод в ДКЗ України по свердловинам №№ 20-359, 20-520, 20-533 ділянки Херсонська-2 Херсонського родовища». В протоколі зафіксовано також і те, що надрокористувачем внаслідок порушення вимог законодавства про надра отримано дохід у розмірі 147128,42 грн., що становить 213 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також в протоколі зафіксовано, що особою, що притягається до адміністративної відповідальності, пред'явлені такі документи, що засвідчують його особу: ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Суд першої інстанції встановив, матеріалами справи підтверджено та не оспорюється сторонами у справі, що 15.11.2016 року за наслідками розгляду протоколу №000297 від 21.10.2016 року, складеного провідним спеціалістом Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України ОСОБА_4, винесено постанову №0043 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з посиланням на припис ст. 251 КУпАП, ч. 3 ст. 3, ч. 4 ст. 71 КАС України (в редакції чинній на час ухвалення оскарженого судового рішення), зазначив, що будь-яких доказів на підтвердження правомірності постанови про притягнення позивача до відповідальності, не зважаючи на пропозицію суду надати докази, викладену в ухвалі суду від 29.03.2017 року, відповідач ході розгляду справи не надав, в зв'язку з чим суд першої інстанції розглянув справу на основі наявних доказів.

Перевіряючи доводи адміністративного позову щодо порушення порядку та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції з посиланням на приписи, ст. 279, ст. 280, ст. 283 КУпАП, та п. 3.2., п. 4.2. Інструкції з оформлення Державною службою геології та надр України матеріалів про адміністративні правопорушення та накладення адміністративних стягнень, яку затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 347 від 14.08.2013 року, встановив, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить будь-яких посилань щодо участі позивача у розгляді справи щодо неї, обізнаності позивача щодо дати, часу та місця розгляду справи, а також заслуховування, дослідження, оцінки та врахування обставин, повідомлених позивачем на свій захист, що свідчить про порушення процесуальних прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 278, 279, 280 Кодексу.

Встановлений судом першої інстанції вище зазначений факт, доводами апеляційної скарги не спростовується.

Інші докази, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 15.11.2016 року, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, апелянт до суду першої інстанції не надав.

Також апеляційний суд зазначає про відсутність в апеляційній скарзі будь-яких доводів щодо встановленого судом першої інстанції факту про те, що позивач у справі не суб'єктом правопорушення, оскільки відповідно до наказів від 26.01.2016 року та від 18.02.2015 року № 30 на підприємстві визначено відповідальних осіб, які і мають відповідати за порушення особливих умов спеціального дозволу на користування надрами (а.с. 51, 52).

Погоджується апеляційний суд і з висновками суду першої інстанції щодо порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2016 року, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності порушення п. 1 умов спецдозволу № 5766 від 25.04.2013 року, а саме за те, що впродовж трьох років не було перезатверджено запаси підземних вод в ДКЗ України по свердловинам, а тому вказане порушення не є триваючим, внаслідок чого момент його вчинення є день наступний за останнім днем виконання вказаних умов, тобто 26.04.2016 року.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що винесення оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення вчинено із порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, без забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без встановлення належного суб'єкта правопорушення, з порушенням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що не спростовано доводами апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-9, 72-77, ч. 5 ст. 242, ч. 1 ст. 271, ч. 1 та ч. 3 ст. 272, ст. 286, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, п.п. 10 п. 1 розділу VII Перехідні положення КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя-доповідач С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець