Справа № 243/2548/18
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/143/2018
Справа № 243/2548/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

за участю секретаря Малиновської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в містах Краматорську та Словянську ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23 березня 2018 року близько 10 год. 12 хв. він їхав за кермом вантажного бортового маловантажного-В автомобіля НОМЕР_1 по вулиці Світлодарській зі сторони аграрного технікуму в сторону котельно-механічного заводу м. Словянська Донецької області. Підїхавши до перехрестя з вулицею Торською позивач вирішив повернути праворуч і зробивши цей маневр, зупинив свій автомобіль приблизно через 12-14 метрів за пішохідним переходом.

В цей час, коли його автомобіль стояв, до позивача підійшов поліцейський, який представився рядовим поліції ОСОБА_2, та зажадав від нього документи на даний транспортний засіб. Позивач передав поліцейському всі необхідні документи для перевірки.

Однак, через декілька хвилин, на вулиці Торській, навпроти будинку № 53-А міста Словянська, відповідач вирішив скласти відносно позивача постанову «Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі», серії БР-№ 965072 від 23 березня 2018 року, в якій зазначив, що 23 березня 2018 року о 10 год. 12 хв. біля буд. № 53-А по вулиці Торській м. Словянська, позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку ближче, ніж 10 метрів від пішохідного переходу та не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відеокамера із невідомим номером, чим порушив пункт 15.9. «г» та пункт 2.1 «г» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Керуючись положеннями ст. 33, ст. 284 КУпАП він постановив прийняти по справі рішення, та застосувати до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач не погодився з хибними доводами рядового поліції ОСОБА_2, і перед тим як він виніс рішення по адміністративній справі, позивач негайно повідомив поліцейського про те, що бажає при розгляді даної адміністративної справи скористатися юридичною допомогою адвоката.

Втім, таке законне клопотання поліцейським ОСОБА_2 залишилось без уваги. Натомість відповідач повідомив, що є спеціалістом дуже високого рівня, адже пройшов тримісячне навчання в м. Харків, є спеціально навченою людиною, і такі елементарні справи про адміністративні правопорушення для нього не становлять проблеми, а отже, він самостійно прийме рішення по даній адміністративній справі, що останній негайно і зробив, грубо порушивши при цьому права позивача на захист.

Позивач категорично не згоден із постановою про накладення на нього адміністративного стягнення адже він не порушував Правил дорожнього руху.

На момент перевірки відповідачем документів позивач мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ-№ 1642881 від 11 грудня 2017 року, який був виписаний йому ще в грудні 2017 року співробітником ПрАТ «СК АСКО Донбас північний»ю

Крім того, дорожні знаки: 1.32 «Пішохідний перехід», 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід», а також дорожні знаки: 3.34 «Зупинку заборонено» чи 3.35 «Стоянку заборонено» не були встановлені на перехресті вулиць Світлодарської та Торської зі всіх чотирьох напрямків руху транспортних засобів та пішоходів, як не були встановлені і при виїзді із прибудинкової території між буд.№ 8 та буд. № 8-А по вул. Світлодарській міста Словянська Донецької області, і тому йому не заборонялося Правилами дорожнього руху зупиняти свій автомобіль навпроти буд. № 8 по вулиці Світлодарській.

Також, при уважному вивченні спірної постанови про накладення адміністративного стягнення стає зрозумілим і очевидним те, що вона складена з грубими порушеннями діючого законодавства, а тому вже є протиправною.

Саму постанову прочитати неможливо, адже на ній майже не видно зовсім букви та цифри. Поліцейський навмисно не нажимав рукою на ручку, якою її писав, щоби позивач ніколи не зумів прочитати її текст. Номер відеокамери взагалі неможливо прочитати.

В постанові з незрозумілих для позивача причин, не зазначена юридична адреса Роти № 4 невідомого Батальйону УПП в місті Краматорську та Словянську, а також чітко та повно не вказана адреса дислокації цієї таємної Роти № 4 цього невідомого Батальйону, що позбавляє позивача звернутися до суду та оскаржити дії посадової особи.

Позивач є пенсіонером за віком та отримує пенсію пожиттєво, однак це питання, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, поліцейський ОСОБА_2 не зясував при вирішенні питання про накладення на нього адміністративного стягнення.

Свідком того, що позивач не вчиняв правопорушення є ОСОБА_3, письмові пояснення від неї поліцейський також не відібрав.

Також, в спірній постанові не вказано, кого ж визнано винним у вчиненні правопорушення. Відповідачем допущена помилка, адже не зазначено хто керував транспортним засобом, не конкретизовано, на чию користь необхідно сплатити штраф, (відсутні слова «на користь держави Україна»), не встановлені та не вказані інші можливі свідки правопорушення та вони не опитані письмово, поліцейський рулеткою не робив виміри між автомобілем та дорожньою розміткою пішохідного переходу, адже сама дорожня розмітка про наявність пішохідних переходів відсутня на проїзній частині вулиць Світлодарської та Горської м. Словянська, тобто порушено вимоги ст. 36, ст. 280 КУпАП. Крім того в постанові відсутній підпис позивача про те, що він ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Позивач не був ознайомлений під підпис із положеннями ст. 63 Конституції України, тобто з моїми правами, що є неприпустимим при складанні постанови в справі про адміністративне правопорушення, адже це суперечить вимогам Розділу під № 3, та Розділу № 4 «Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення» Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі», зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України «10» листопада 2015 року за номером № 1408/27853.

За наведених обставин, позивач вважає, що відсутні будь-які, законним чином зібрані та належним чином законно оформлені докази вчинення ним правопорушення.

Наведене свідчить про те, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам ст. ст. 33, ст. 34, 35, 36, 254, 256, 268, 278, 279, 280, 283, 284 КУпАП, та суперечать вимогам Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі», зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 10.11.2015 року за номером № 1408/27853, а тому є протиправною і підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30 березня 2018 року (а.с. 15), будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявились, подали до суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, позов задовольнити.

Відповідач поліцейський роти № 4 батальйону УПП в містах Краматорську та Словянську ДПП рядовий поліції ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, засобами електронної пошти подав до суду відзив на позовну заяву в якому розгляд справи просив проводити у його відсутності, зазначивши, що вимоги позивача є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

23 березня 2018 року в м. Словянську приблизно о 10 год. 12 хв. позивач, керуючи транспортним засобом NISSAN King Cab р/н НОМЕР_2 здійснив зупинку ближче десяти метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г ПДР України (далі ПДР), та не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 15.9 г ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, та порушення вимог п. 2.1 г ПДР, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова), щодо позивача.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи почався з представлення інспектора, інспектор оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснив особі, що брала участь у розгляді справи. її права і обов'язки: ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, та п. 5 Розділу III Наказу N° 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор зясував питання про те:

- належить до його компетенції розгляд даної справи;

- чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП. та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

- чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. Розгляд справи відбувався у присутності позивача.

- чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

- чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ніяких клопотань позивач не заявляв.

Згідно із ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом постанови про накладення адміністративного стягнення, та вручено її копію.

Позивач в своєму позові оспорює факт законності, винесеної відносно нього постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При винесенні постанови поліцейський керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 5 80-VІІІ, Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП), та Наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580 - VII, поліцейський уповноважений здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону встановлює, що поліцейський, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В п. 15.9 г ПДР України зазначено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків. Пішохідний перехід визначається дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 та (або) дорожньою розміткою 1.14.1, 1.14.3,1.14.4.

В п. 2.1 г ПДР чітко зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а згідно із п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а також предявити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 44,47,77 КУпАП, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія: БР № 965072 зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання (перебування) якого: АДРЕСА_1, керуючи транспортним засобом NISSAN King Cab р/н НОМЕР_2, 23 березня 2018 року о 10 год. 12 хв. біля буд. № 53-А по вул. Торській м. Словянська, здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів від пішохідного переходу та не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 15.9 «г», 2.1 «г» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 538429, вантажний бортовий маловантажний-В транспортний засіб NISSAN King Cab р/н НОМЕР_2 значиться зареєстрованим за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно із полісом № АМ/1642881 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (код страховика 028), він виданий ПрАТ «СК АСКО ДС» на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Забезпечений транспортний засіб - NISSAN King Cab р/н НОМЕР_2. Строк дії полісу з 12 грудня 2017 року по 11 грудня 2018 року (а.с. 9).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вимогами ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із вимогами п. 1.10 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Пунктом 15.9 «г» ПДР визначено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Пішохідним переходом визнається ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч, згідно із п. 1.10 ПДР.

Згідно з статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП визнається керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") .

Вчинення вказаного адміністративного правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення передбачені зокрема, частинами першою, другою, третьою і пятою статті 122, статтями 124-1 - 126, КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до норм п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», до основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із п. 1. ч. 1 ст. 80 ЗУ «Про національну поліцію», рядовий поліції є спеціальним званням молодшого складу поліцейських.

При розвязанні спору у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд, зокрема, перевіряє чи прийняті такі рішення із дотриманням порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

безсторонньо (неупереджено);

добросовісно;

розсудливо;

з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У контексті з положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, яка передбачає розгляд справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За правилами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В своєму позові ОСОБА_1, як на підстави для скасування спірної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, серед іншого, посилається на грубе порушення його прав при її винесенні, зазначаючи, що постанова була складена без врахування його заперечень та клопотань. Перед тим як відповідач виніс рішення по адміністративній справі, позивач повідомив його про своє бажання скористатися юридичною допомогою адвоката при її розгляді, втім, таке його клопотання поліцейським було залишено без уваги. Позивач не був ознайомлений із правами особи яка притягається до адміністративної відповідальності та положеннями ст. 63 Конституції України, про що свідчить відсутність його підпису про це в постанові.

Крім того зазначає, що під час розгляду справи не була опитана свідок, а на момент перевірки відповідачем документів позивач, в дійсності, мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ-№ 1642881 від 11 грудня 2017 року, який був виписаний йому в грудні 2017 року ПрАТ «СК АСКО Донбас північний», та передав поліцейському всі необхідні документи для перевірки. Серед іншого вказав також на відсутність відповідних дорожніх знаків в місці зазначеному як місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У даному випадку відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, на підтвердження дотримання прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та процедури її розгляду, мав би надати як доказ, зокрема, відеозапис фіксування правопорушення, розгляду адміністративної справи та ухвалення по ній рішення ( ст. 251 КУпАП, ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію»).

Втім, досліджені у судовому засіданні заперечення відповідача на позов, жодних доказів на спростування тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення чи правомірності ухвалення спірної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення не містять.

У судове засідання відповідач також не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, будь-які докази, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови відсутні.

Суд зазначає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути розцінена як беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення та дотримання порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обовязок субєкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача щодо протиправності постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, у звязку із чим, даний адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2,17, 18, 50,77, 104-106, 159-163,167 КАС України, ст.ст. 38, 122, 126, 247, 258, 279, 280, 281, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія: БР № 965072 від 23 березня 2018 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Головуючий-суддя: Р.В. Кузнецов