Справа № 351/2339/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3651/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Запотічного І.І., Матковської З.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 патрульної поліції в м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, подану їхнім представником ОСОБА_4, на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Собка В.М. у відкритому судовому засіданні в м. Снятин, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася в суд з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2 з вимогами про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №732677 від 05 листопада 2017 року стосовно притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП і накладення штрафу в сумі 1020 грн та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач виніс оскаржувану постанову про те, що керуючи автомобілем по вул. Остапа Вишні, 1П у м. Черцівці, здійснила зупинку у місці, визначеному дорожніми знаками для інвалідів та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що порушує її конституційні права, оскільки таку було складено з порушенням вимог КУпАП. Вказує, що 05.11.2017 перебуваючи на парковці біля магазину «Метро» у м. Чернівці, а не на вулиці Остапа Вишні, 1П, зупинилась на місці, визначеному для інвалідів, через велику кількість автомобілів, щоб не заважати руху іншим, відійшовши на кілька хвилин, щоб знайти інше місце для парковки, повернулася до автомобіля, а там уже були поліцейські, які заблокували автомобіль. Крім того зазначає, що керує автомобілем, який належить її батькові ОСОБА_6, який є інвалідом ІІІ групи. Позивач вважає, що вказана вище постанова винесена з порушенням її прав, є незаконно, оскільки даного правопорушення не вчиняла, покарання в 1020 грн за дане правопорушення не передбачено.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2017 до участі у розгляді справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 патрульної поліції в м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29.03.2018 адміністративний позов задоволено частково, оскільки суд прийшов до висновку, що дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови були неправомірними, оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог ст. ст. 251, 252, 245 КУпАП за відсутності належних доказів винуватості позивача, що потягло скасування оскаржуваної постанови. В частині вимог про закриття провадження суд вважав, що адміністративний суд не вправі приймати рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржили відповідач та третя особа, подавши через представника апеляційну скаргу. Вважають оскаржуване рішення незаконним у звязку з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Необґрунтованим у звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для цієї справи. Просять оскаржуване рішення суду скасувати та ухвали нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що доказів про наявність вини позивача в судовому засіданні не здобуто, постанова складена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому суд вважав, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.5 КУпАП. Разом з тим апелянт вважає, що позивач у своїй заяві не спростовує факту вчинення правопорушення, зазначаючи, що зупинилась на місці для осіб з інвалідністю через велику кількість автомобілів та неможливість рухатись далі. Як видно із запису з нагрудної камери поліцейського, який додано до заперечення, на майданчику для стоянки транспортних засобів, де позивачка вчинила порушення Правил дорожнього руху, було достатньо місць для стоянки, які би дозволили поставити транспортний засіб без порушення, однак суд першої інстанції не досліджував взагалі відеодоказ. Тому оскаржуване рішення не відповідає основним принципам адміністративного судочинства, таких як верховенство права, законність, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши апеляційну скаргу в межах її доводів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АР №732677 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, складеної 05.11.2017 інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_2 в м. Чернвці, вул. Остапа Вільшини, 1П стосовно ОСОБА_5І про те, що керуючи транспортним засобом «KIA Cerato», номерний знак НОМЕР_1 05 листопада 2017 року 13 год. 05 хв. в м.Чернівці, вул. Остапа Вільшини, 1П здійснила зупинку на місці для інвалідів, позначений дорожнім знаком 5.38 та дорожньою табличкою 7.17, чим порушила Правил дорожнього руху України, тим самим скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, у звязку з чим до ОСОБА_5 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності належних доказів винуватості позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема, зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Судом встановлено, і така обставина не заперечується сторонами, що в порядку ч. 1 ст. 27 КАС не підлягає доказуванню, зокрема, що 05 листопада 2017 року ОСОБА_5 перебувала на стоянці біля магазину «Метро» в м.Чернівці, зупинившись на місці паркування для інвалідів.

При складанні оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач документів належності до інвалідів патрульним поліції не предявила, а отже здійснила стоянку транспортного засобів на місці, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення позивача про те, що припаркувалась на вказаному місці через велику кількість автомобілів і подальший рух став неможливим, після чого, відійшовши пошукати інше місце для паркування, повернулась через 2-3 хвилини, де побачила поліцейських, які заблокували автомобіль, належний її батькові як інваліду ІІІ групи, оскільки такі спростовуються долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери поліцейського. Як видно з відеозапису № , поліцейськими розпочато блокування автомобіля, керованого позивачем, 05.11.2017 о 13:02:53. Вказаний відеозапис триває 04:44 хв. При тому видно поруч магазину «Метро» на стоянці багато вільних місця для паркування автомашин. На відеозаписи № , який розпочато 05.11.2017 о 13:32:16, ОСОБА_5 підчас підписання оскаржуваної постанови не заперечувала скоєного нею правопорушення.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що на відеозаписі № , який розпочато 05.11.2017 о 13:32:16, ОСОБА_5 підписала постанову у справі про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень як на дії інспектора роти №1 батальйону УПП у місті Чернівці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_7 так і без будь-яких заперечень щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 253 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі протокол не складається.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що постанова по накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення серії АР №732677 від 05.11.2017 відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та не підлягає скасуванню.

При цьому судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 268, 271, 272, 286, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 патрульної поліції в м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, подану їхнім представником ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2018 року у справі № 351/2339/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_8
судді ОСОБА_9
ОСОБА_10
Повне судове рішення складено 04.06.2018.