Справа № 296/6313/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 296/6313/17
ПОСТАНОВА
іменем України
"30" травня 2018 р. м. Житомир
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Мацького Є.М.
суддів: Шевчук С.М.
Шидловського В.Б.,
за участю секретаря Єфремової О.С.,
представника апелянта Ільчика О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "07" грудня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії ,

суддя в 1-й інстанції - Драч Ю.І.,
час ухвалення рішення - не зазначено,
місце ухвалення рішення - м.Житомир,
дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-
ВСТАНОВИВ
10.08.2017 року ОСОБА_1 подав до Корольовського районного суду міста Житомира адміністративний позов, просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити до Департаменту фінансів Міністерства оборони України заяву про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.
Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від "07" грудня 2017 року задоволено адміністративний позов.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити до Департаменту фінансів Міністерства оборони України заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.
Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням вимог матеріального та процесуального законодавства, Міністерство оборони України звернулось з апеляційною скаргою, просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на адресу Міністерства оборони України документи щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу як інваліду 2 групи, не надходили і питання призначення виплати не розглядалось, протокольне рішення не оформлювалось, тобто Міністерством оборони України як розпорядником бюджетних коштів, не вчинювалось та не приймалось жодних дій та рішень щодо відмови у виплаті допомоги позивачу за поданою заявою до Житомирського ОМВК.
Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України та у період з 12.11.1986 року по 11.07.1988 року проходив військову службу на території республіки Афганістан де велись бойові дії, що підтверджується копією військового білету та довідкою Житомирського ОВК від 04.07.2017 року (а.с.10, 11).
Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 08.11.2011 року №1961 встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.8).
07.05.2012 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачу встановлено третю групу інвалідності з 20.04.2012 року, яка настала внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (а.с.7).
26.01.2016 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачу встановлено другу групу інвалідності з 18.01.2016 року, яка настала внаслідок поранення, контузії та їх наслідків пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (а.с.6).
04.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Міністерства оборони України, Житомирського ОВК через Житомирський ОМВК для виплати йому одноразової грошової допомоги, що передбачена статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду 2 групи з 18.01.2016 року.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №СЗ 3994 від 11.07.2017 року повернув документи на доопрацювання до Житомирського ОМВК, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, що воно не пов`язане із вчинення особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (а.с.4).
Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Пункт 9 статті 16-3 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно пункту 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Пунктом 2 Порядку №975 визначено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції періоду повторного встановлення позивачу ІІ групи інвалідності з 15.15.2014р - 28.10.2016р) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу 07.05.2012 первинно встановлено 3 групу інвалідності внаслідок загального захворювання (довідка Житомирської МСЕК №239387).
З 18.01.2016 позивачу встановлено інвалідність 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби (довідка Житомирської МСЕК №218925).
З огляду на вказані обставини, колегія суддів наголошує, що позивачу саме з 18.01.2016 позивачу встановлено інвалідність 2 групи внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби (довідка Житомирської МСЕК №218925) і саме з приводу встановлення групи інвалідності, яка спричинена травмою, останній 04.07.2017 року звернувся до відповідачів.
Відтак, дії Житомирського обласного військового комісаріату, що полягають у поверненні документів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 для доопрацювання, суд першої інстанції обґрунтовано визнав незаконними.
Враховуючи обумовлене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Аналогічна позиція викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008р, постанові Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015р справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у її призначенні, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму Закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.
Згідно статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "07" грудня 2017 р. без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя Є.М. Мацький
судді: С.М. Шевчук
В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "30" травня 2018 р.