Справа № 826/563/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 травня 2018 року справа №826/563/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Сокар Енерджі Україна")
доЕнергетичної митниці ДФС України (далі по тексту - відповідач)
провизнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2016 року №903020000/2016/000126/1, №903020000/2016/000127/1

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає незаконним оскаржувані рішення від 29 вересня 2016 року, виходячи з того, що коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що вчинене з порушенням вимог Митного кодексу України. На думку позивача, при митному оформленні ТОВ "Сокар Енерджі Україна" надала всі документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, подані документи не містять розбіжностей, а також містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/563/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач подав до суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначив, що під час проведення контролю за визначенням митної вартості товару за митними деклараціями №903020000/2016/018501, №903020000/2016/018502 від 10 лютого 2016 року встановлено, що документи, які були надані до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності, а саме-вартість товару в інвойсі від 12 серпня 2016 року №CE-DSL-0714-FN складає 442,76 долари США за тонну, а в копії митної декларації країни відправлення від 03 серпня 2016 року №14315/030816/0008110, від 04 серпня 2016 року №14315/040816/0008128 та в інвойсі білоруського відправника товару від 03 серпня 2016 року №2573-6/01, від 04 серпня 2016 року №2573-6/02 вартість товару складає 414,28 євро за тонну, що за курсом Національного банку України на день подання тимчасових декларацій становить 464 долари США за тонну.

В судовому засіданні 24 квітня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

21 жовтня 2015 року між ТОВ "Сокар Енерджі Україна" (покупець) та "Сoral Energy PTE LTD" (продавець) укладено контракт купівлі-продажу № CE-SU/211015 (далі по тексту - контракт), відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність, а покупець оплатити і прийняти впродовж листопада 2015- жовтня 2016 року дизельне паливо ДТ-3-К5 сорт F та/або дизельне паливо ДТ-Л-К5 сорт С (далі по тексту - товар) на умовах DAP (з поставкою в напрямку України та без права перевалки в портах), в кількості до 60 000 тон -/+ 5% в комерційному опціоні продавця.

Відповідно до пункту 1.2 контракту, кількість товару в конкретній партії, опціон, строк поставки, ціна та вартість кожної погодженої до поставки товару визначається відповідною додатковою угодою, яка складає невід'ємну частину контракту.

За умовами пункту 1.1 додаткової угоди № 16 від 21 серпня 2016 року (далі по тексту- додаткова угода) поставці підлягало паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С в об'ємі 3300 метричних тон +/- 10% толеранс на опціоні продавця. Поставка передбачалась на умовах DAP-Словечно/ DAP-Тереховка.

Умовами пункту 2.3 додаткової угоди сторони передбачили формулу за якою здійснювалось формування попередньої ціни товару та визначали її складові. Застереженням зазначеним в пункті 2.5 додаткової угоди, передбачено право сторін узгоджувати фіксовану ціну та товар у період з моменту надання попередньої оплати покупцем і до закінчення періоду ціноутворення, зазначеного в додатковій угоді. В такому випадку погоджена фіксована ціна має відображатись у відповідній додатковій угоді.

05 серпня 2016 року покупець та продавець підписали нову додаткову угоду №16/1 до контракту, в якій визначили порядок формування кінцевої (фінальної) ціни товари за допомогою формули: Цо=(437+Ко). Зважаючи на пункт 1.2 додаткової угоди №16/1 сторони зафіксували, що кінцева ціна товару: на умовах DAP-Словечно-442,76 доларів США за метричну тонну, DAP-Тереховка-446,23 доларів США за метричну тонну.

З метою митного оформлення придбаного товару ТОВ "Сокар Енерджі Україна" через брокера - ТОВ "Авантаж Інспект", що діяв на підставі договору доручення на декларування товарів від 01 січня 2016 року №10-01/01-1, подало до Енергетичної митниці попередні митні декларації в режимі імпорт, типу ІМ-40 ЕЕ від 03 серпня 2016 року №903020001/2016/015040, від 04 серпня 2016 року №903020001/2016/015120.

Одночасно, до зазначених попередніх митних декларацій подані копії товаросупровідних документів: залізнична накладна №21006235 від 08 серпня 2016 року, контракт №CE-SU/211015 від 21 жовтня 2015 року з додатковою угодою №16, договір про надання митно-брокерських послуг від 01 січня 2016 №10-01/01-1 та паспорт якості №1174.

Після надходження попередньо задекларованих товарів на митну територію України, з метою їх митного контролю та митного оформлення ТОВ "Сокар Енерджі Україна" подало до Енергетичної митниці митні декларації типу ТФ в режимі ІМ-40 від 17 вересня 2016 року №903020001/2016/015044, №903020001/2016/015131 з метою здійснення митного оформлення товару, а саме "дизельне паливо ДТ-Л-К5 сорт С".

Вказаний товар ввезено позивачем на підставі контракту на поставку від 21 жовтня 2015 року №CE-SU/211015, укладеного між компанією "Сoral Energy PTE LTD" (Сінгапур) (продавець) та ТОВ "Сокар Енерджі Україна" (Україна, Київ) (покупець).

З метою завершення процедури митного оформлення товарів, декларантом позивача подано до Енергетичної митниці митні декларації в режимі ІМ-40 типу ДТ від 19 вересня 2016 року №903020000/2016/018501, №903020000/2016/018502.

На підтвердження заявленої митної вартості позивач надав копії наступних документів: залізничні накладні від 03 серпня 2016 року №21006294 та №21006295, від 04 серпня 2016 року №21006235; інформаційну довідку ТОВ "Сокар Енерджі Україна" від 12 серпня 2016 року по розрахунку кінцевої ціни; копію висновку спеціалізованої експертної організації - ДП "Держзовнішінформ" від 27 вересня 2016 року №116/1491; інвойс (попередній) від 02 серпня 2016 року №CE-DSL-0714-PR; копії рахунків-фактур від 03 серпня 2016 року №2573-6/01, від 02 серпня 2016 року №2573-6/02; інвойс (остаточний) від 12 серпня 2016 року №CE-DSL-0714-FN; копію контракту від 21 жовтня 2015 року №CE-SU/211015; копії додаткових угод від 02 серпня 2016 року №16, від 05 серпня 2016 року №16/1; копію договору з митним брокером про декларування вантажів від 01 січня 2016 року №10-01/01-1; копію сертифіката відповідності від 31 березня 2016 року №UA1.145.0018276-16; копії документів на підтвердження відповідності товару; інформацію про позитивні результати проходження радіологічного контролю; копії паспорту якості від 01 липня 2016 року №1077, від 01 серпня 2016 року №1174; копії листів митного брокера від 29 вересня 2016 року №29-1-1, №29-1-2; копію листа контрагента - Сoral Energy PTE LTD від 26 вересня 2016 року; копії експортних митних декларацій від 03 серпня 2016 року №14315/030816/0008110, від 04 серпня 2016 року №14315/040816/0008128.

Посадовою особою Митного поста "Коростень-енергетичний" Енергетичної митниці шляхом направлення електронних повідомлень, запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаних запитів митного органу, декларант позивача направив листи від 29 вересня 2016 року №29-1-1, №29-1-2 в яких повідомив про обґрунтованому неможливість надати запитувані документи та надав копію висновку спеціалізованої експертної організації ДП "Держзовнішінформ" від 27 вересня 2016 року №116/1491, яким ціну товару на задекларованих умовах визнано такою, що відповідає кон'юнктурі ринку. Крім того, ТОВ "Авантаж Інспект" стосовно обставин ненадання решти запитуваних документів зазначив, що постачальник не надає інформацію про умови контрактів з третіми особами у зв'язку з вимогою виконання умов комерційної таємниці постачальника, додавши копію листа компанії Сoral Energy PTE LTD від 19 вересня 2016 року (з перекладом).

У зв'язку з коригуванням митної вартості товарів відповідач видав картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29 вересня 2016 року №903020000/2016/000126/1, №903020000/2016/000127/1.

Судом встановлено, що згідно з умовами додаткових угод від 02 серпня 2016 року №16 та від 05 серпня 2016 року №16/1 на момент митного оформлення вже мала бути здійснена позивачем попередня оплата за товар, проте банківські платіжні документи декларантом не подані. При цьому позивачем додано лист від 19 вересня 2016 року, у якому зазначено, що ТОВ "Сокар Енерджі Україна", згідно інвойсу від 12 серпня 2016 року №CE-DSL-0714-FN, оплату не здійснювало.

15 листопада 2016 року ТОВ "Авантаж Інспект" звернулось до відповідача із заявою №10-15/11-31, у якій просило скасувати винесені Енергетичною митницею рішення про коригування митної вартості.

Одночасно для підтвердження заявленої декларантом ситної вартості надано наступні документи: копію листа-висновку ДП "Держзовнішінформ" від 27 вересня 2016 року №116/1491; копію листа-запиту ТОВ "Сокар Енерджі Україна" від 21 вересня 2016 року №318; копію контракту №CE-SU/211015 від 21 жовтня 2015 року з додатковою угодою №16/1 від 05 серпня 2016 року; інвойс №CE-DSL-0714-FN від 12 серпня 2016 року; копію виписки з банківського рахунку ТОВ "Сокар Енерджі Україна" щодо перерахування коштів за інвойсом №CE-DSL-0714-FN та копії документів на підтвердження цієї суми; копію листа "Сoral Energy PTE LTD" від 26 вересня 2016 року з перекладом.

У листі від 23 листопада 2015 року №28-70-2/19/10-3669 Енергетична митниця повідомила ТОВ "Авантаж Інспект", що митним органом прийнято до уваги інформацію, яка міститься в документах, наданих з листом від 15 листопада 2016 року, разом з тим, перелік додаткових документів, за умови подання яких митна вартість може бути визнана митним органом, відображено в рішеннях про коригування митної вартості товарів; зазначені документи не були подані у якості додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. У зв'язку з цим відповідач не знайшов підстав для скасування рішень митного органу про коригування митної вартості.

Позивач не погоджується з оскаржуваними рішеннями, оскільки ним подано відповідачу всі документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів; подані документи не містять розбіжностей, а також документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Порядок визначення митної вартості імпортованих через митний кордон України товарів встановлений Митним кодексом України.

Стаття 4 Митного кодексу України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У відповідності до норм частин першої-третьої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п'ята статті 53 Митного кодексу України встановлює, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу наведених норм Митного кодексу України вбачається, що законодавець передбачив вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, згідно з якою митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

У свою чергу, частинами другою-п'ятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується, зокрема, у разі, якщо: щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті другому частини першої статті 57 цього Кодексу.

Так, зокрема, згідно з частиною першою статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник (частина друга статті 59 Митного кодексу України).

Відповідно до положень частини четвертої та п'ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Підставами, що надає контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов'язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару (аналогічні висновки наведені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 10 березня 2016 року №К/800/36615/15, №К/8006619/15).

Відповідно до положень пунктів 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі №21-127а15, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляді цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Вище встановлено, що 29 вересня 2016 року відповідач звернувся до позивача з електронними повідомленнями, в яких зазначив про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару у відповідності до пункту 3 статті 53 Митного кодексу України у зв'язку з наявними розбіжностями в поданих документах та митній декларації країни експорту, а саме запитано надати такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Проаналізувавши зміст зафіксованої митним органом розбіжності, а саме вартості товару, яка в копії митної декларації країни відправлення від 03 серпня 2016 року №14315/030816/0008110, від 04 серпня 2016 року №14315/040816/0008128 складає 414,28 євро за тонну, що за курсом Національного банку України на день подання тимчасових декларацій становить 464 долари США за тонну, та вартість в інвойсі від 12 серпня 2016 року №CE-DSL-0714-FN складає 442,76 долари США за тонну, дослідивши надані сторонами документи, суд встановив наступне.

Митна вартість товару за митними деклараціями від 03 серпня 2016 року №903020001/2016/015040, №903020001/2016/015120, від 17 вересня 2016 №903020001/2016/015044, №903020001/2016/015131 та типу ДТ від 19 вересня 2016 року №903020000/2016/018501, №903020000/2016/018502 заявлена декларантом позивача на рівні 442,76 доларів США за тонну на умовах поставки DAP-українсько-білоруського кордону.

За умовами контракту від 21 жовтня 2015 року №CE-SU/211015 та додаткових угод від 14 червня 2016 року, від 02 серпня 2016 до такого контракту, ціна на товар мала визначатись на підставі ціни, розрахованої відповідно до пункту 2.3 статті 2 додаткової угоди від 02 серпня 2016 року №16, а саме: в доларах США за метричну тонну; з використанням середнього значення з нижчих/середніх/найвищих значень котирувань, надрукованих протягом періоду з 01 липня 2016 року по 18 липня 2016 року, плюс премія 20 доларів США, за метричну тонну. Тобто, розмір ціни на імпортований товар залежить від обсягів постачання та розраховується за встановленою формулою. При цьому, з тексту додаткової угоди від 02 серпня 2016 року №16 вбачається, що сторонами контракту не конкретизовано один з показників такої формули, а саме не визначено яке із значень котирувань (нижче, середнє або вище) береться для обрахунку середнього значення біржових котирувань.

До митного оформлення ТОВ "Авантаж Інспект" надані спочатку інвойс (попередній рахунок) від 02 серпня 2016 року №CE-DSL-0714-PR, згідно якого узгоджено поставку товару в обсязі 3 300 тон на суму 1 593 207,00 доларів США (в тому числі за ціною 482,79 долари США за одну тонну), згодом інвойс (остаточний рахунок) від 12 серпня 2016 року №CE-DSL-0714-FN, де вказано про поставку товару в обсязі 3 395,95 тонн на суму 1 503 590,82 доларів США (в тому числі за ціною 442,76 долари США за одну тонну).

Фактично за даними залізничних накладних від 03 серпня 2016 року №21006294 та №21006295, від 04 серпня 2016 року №21006235, до пункту призначення поставлено товару в обсязі 3 395 950 кг, що відрізняється від даних про обсяг товару, наведених в додаткових угодах від 02 серпня 2016 року №16, від 05 серпня 2016 року №16/1 та попередньому рахунку (інвойсі).

Одночасно відповідно до митних декларацій країни відправлення - Білорусії від 03 серпня 2016 року №А14315/030816/0008110 та від 04 серпня 2016 року №А14315/040816/0008128, посилання на які містяться у вказаних вище залізничних накладних, та відомості про які були у розпорядженні митного органу на момент митного оформлення імпортованого товару, вартість товару "1. Важкий дистилянт, газойль, паливо дизельне, ДТ-Л-К5 сорт С", виробник - ОАО "Мозырский НПЗ", становила 414,28 євро за тонну, що за курсом Національного банку України на день подання тимчасових декларацій становило 464,00 долари США за тонну, тобто, за даними митної декларації країни експорту на ідентичний товар того ж самого виробника ціна визначена вищою.

Також, суд звертає увагу на те, що за результатами дослідження документів, а саме попереднього інвойсу №CE-DSL-0714-PR від 02 серпня 2016 року та додаткової угоди №16 від 02 червня 2016 року попередня ціна зафіксована з урахуванням коефіцієнту Кп - ставка ЖД тарифу, яка розраховується саме на дату реалізації товару. З пункту 2.11 договору вбачається, що датою реалізації товару (датою поставки) є дата штемпеля білоруської прикордонної станції, яка проставлена в залізничній накладній. З дослідження копій залізничних накладних №21006294, №21006295, №21006235, штемпель білоруської залізниці був проставлений 03-04 серпня 2016 року, що дає підстави вважати про часову неможливість визначення попередньої ціни в попередньому інвойсі від 02 серпня 2016 року та попередньо поданої накладної.

Судом встановлено, що відповідно до умов додаткових угод від 02 серпня 2016 №16 та від 05 серпня 2016 року №16/1, позивач на момент митного оформлення зобов'язаний здійснити попередню оплату товару.

Так, в матеріалах справи міститься лист за підписом генерального директора ТОВ "Сокар Енерджі Україна" Мамєдова Е.А. від 19 вересня 2016 року, у якому зазначено, що згідно інвойсу від 12 серпня 2016 року № CE-DSL-0714-FN позивач оплату не здійснював.

Проте, з наданої позивачем виписки з рахунку від 31 серпня 2018 року №2, вбачається, що з рахунку ТОВ "Сокар Енерджі Україна" відкритого у ПАТ ТОВ "Креді Агріколь Банк", перераховано 2 191 665,81 доларів США на рахунок Сoral Energy PTE LTD, призначення платежу - prepayment for diesel by cont.CE-S U/211015 DD 21/10/2015, INV.CE-DSL-0609/01-FN DD 08/08/16, CE-DSL-0714-FN, CE-DSL-0730-FN DD 12/08/16, тобто здійснено оплату і по кінцевому інвойсу від 12 серпня 2016 року №CE-DSL-0714-FN.

В силу приписів статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами відповідача, що надані декларантом позивача документи у сукупності дають підстави вважати заявлену митну вартість за ціною договору такою, що не базувалась на об'єктивних і документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.

Таким чином, з огляду на суперечність поданих декларантом документів та наявність інформації щодо митної вартості ідентичних товарів, у митного органу були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару, у зв'язку із чим обґрунтовано запропоновано позивачу надати додаткові документи.

У свою чергу ТОВ "Сокар Енерджі Україна" витребувані митним органом документи не надало, що стало підставою для визначення митної вартості товару у способи, передбачені статтями 57, 59 Митного кодексу України.

Поданий позивачем висновок ДП "Держзовнішінформ" від 27 вересня 2016 року №116/1491 не брався Енергетичною митницею до уваги з тих підстав, що в ньому наводиться порівняння цін з кон'юнктурною ситуацією на ринках "СIF NEW, FOB Rotterdam" концерну "Белнефтехим" із зовсім іншим комерційним рівнем, де ціни, вартість доставки є значно нижчими.

Суд також враховує доводи відповідача щодо наявної часової розбіжності між запитом позивача про надання додаткових документів від 04 жовтня 2016 року та відповіді на нього "Сoral Energy PTE LTD" від 26 вересня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність рішень від 29 вересня 2016 року №903020000/2016/000126/1, №903020000/2016/000127/1.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Сокар Енерджі Україна" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 34; ідентифікаційний код 00219632) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко