Справа № 826/13660/17
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2018 року № 826/13660/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ»

до

Київської міської митниці ДФС

про

визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 27.09.2017 р. № КТ-UA-2017 та від 29.09.2017 р. № КТ-UA-2017,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 27.09.2017 р. № КТ-UA-2017 та від 29.09.2017 р. № КТ-UA-2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Київською міською митницею ДФС на підставі необґрунтованих висновків прийнято оскаржувані рішення про зміну коду УКТ ЗЕД.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з огляду на протиправність рішень відповідача про зміну коду УКТ ЗЕД.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що рішення про зміну коду УКТ ЗЕД товару прийнято обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні 14.12.2017 р. суд за згодою сторін ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» (покупець) та компанією Danfoss A/S Нордборг, Данія (продавець), 01.02.2016 р. укладено договір № DU-99275 щодо поставки продукції такої як енергозберігаючого обладнання, засобів автоматичного і механічного регулювання, автоматики, модулів, елементів та комплектуючих до систем тепло,- водопостачання, опалення, холодильних систем, промислових виробничих ліній, а також рекламну та інформаційну продукцію.

У зв’язку із надходженням поставленого товару на митну територію України, Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» 12.09.2017 р. було подано до відповідача митні декларації від 18.09.2017 р. № UA100120/2017/185771 та від 25.09.2017 р. № UA100120/2017/186370 із зазначенням відповідних кодів УКТ ЗЕД.

Однак, відповідачем прийнято рішення від 27.09.2017 р. № КТ-UA-2017 та від 29.09.2017 р. № КТ-UA-2017 про визначення коду товарів, відповідно до яких, останнім змінено коди УКТ ЗЕД, визначених позивачем.

Вказані рішення винесено по відношенню до таких товарів:

датчик температури з кабелем NTC, 300 мм, 2% арт. 077F8798 торгівельної марки Epcos, виробник Epcos AG;

датчик температури MBT 5252-0011-0100-0300-G110, арт. 084Z8235 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD;

датчик температури MBT 5252-0011-0150-0300-G110, арт. 084Z8236 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD;

датчик температури NTC 10K 3,5 м до EKS 221 арт. 084N3206 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss Electronics S.p.a;

датчик температури MBT 5252-0011-0150-0201-G420, арт. 084Z3072 торгівельної марки Danfoss, виробник Danfoss (Tianjin) LTD.

Вказані товари були задекларовані позивачем під кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД (прилади та апаратура для автоматичного регулювання або керування: - частини приладдя), однак змінені відповідачем на код 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД (ареометри та аналогічні занурю вальні прилади, термометри, пірометри, барометри, гігрометри та психрометри, із записувальними пристроями або без них, будь-які комбінації цих приладів: - термометр та пірометри, не об’єднані з іншими приладами).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Указом Президента України від 17.05.2002 року № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно пункту «а» ст. 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання: 14.06.1983 р.), що є частиною національного законодавства, Договірна Сторона Конвенції зобов'язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов'язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об'єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19 вересня 2013 року №584-VII (чинного на момент митного оформлення товару та винесення рішення), класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Частиною 1 ст. 246 Митного кодексу України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 1 ст. 264 Митного кодексу України).

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (ч. 6 ст. 264 Митного кодексу України).

В силу положень частин 3-5 ст. 69 Митного кодексу України товари на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Таким чином, у випадку виникнення у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Разом з тим, порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) регламентовано Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 N 650 (надалі – Порядок № 650).

За визначенням п. 3 розділу І вказаного Порядку класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим Порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів (п. 5 Порядку І розділу).

Як вже зазначалось, задекларовані позивачем товари, згідно митних декларацій від 18.09.2017 р. № UA100120/2017/185771 та від 25.09.2017 р. № UA100120/2017/186370 визначені останнім за кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД (прилади та апаратура для автоматичного регулювання або керування: - частини приладдя), однак змінені відповідачем на код 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД (ареометри та аналогічні занурю вальні прилади, термометри, пірометри, барометри, гігрометри та психрометри, із записувальними пристроями або без них, будь-які комбінації цих приладів: - термометр та пірометри, не об’єднані з іншими приладами).

Розглядаючи товарну позицію, визначену позивачем за кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД, суд звертає увагу на наступне.

Приміткою 7 (а) до товарної групи 90 УКТ ЗЕД Розділу XVIII (Прилади та апарати оптичні, для фотографування або кінематографії, вимірювання, контролю або вимірювання точності; апарати медико-хірургічні; годинники; музичні інструменти; їх частини та приладдя) встановлено, що прилади і апарати для автоматичного регулювання витрати, рівня, тиску або інших змінних параметрів газів чи рідини, або для автоматичного регулювання температури незалежно від того, чи базується їх дія на використанні електричних явищ, які змінюються залежно від параметрів, що підлягають автоматичному регулюванню, сконструйовані для приведення відповідного параметра до конкретної величини та утримування його, стабілізуючи від коливань, вимірюючи постійно або періодично дійсну величину.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 9032 90 00 00 УКТ ЗЕД апаратура для автоматичного контролю для рідин або газів та апаратура для автоматичного керування температурою є частиною повністю укомплектованих систем автоматичного контролю і складається з таких пристроїв: пристрою для вимірювання регульованої змінної; регулювального пристрою та пускового, зупиняючого або виконавчого пристрою.

Апаратура для автоматичного контролю для рідин або газів або для автоматичного контролю температурою, відповідно до умов 7 (а) до товарної групи 90, складається з цих трьох пристроїв, які утворюють єдине ціле.

Разом з цим, відповідно до підпункту (і) пункту (5) розділу (В) Пояснень до товарної позиції 9025, до цієї товарної позиції включаються, крім іншого, термометри і пірометри опору, що працюють на основі зміни електричного опору металу або напівпровідника.

Таким чином, датчики температури, які є термометрами опору, що працюють на основі зміни електричного опору метолу або напівпровідника і призначені для вимірювання температури, мають ознаки не комплексного виробу, який відповідно до Правила 2а) ОПІ класифікуються як комплексний, так як він має основні характеристики такого комплексного виробу (здатний вимірювати температуру хоча і не має здатності відображати температуру).

Відтак, згідно Правил 1, 2а) та 6, примітки 2 до групи 90 датчики температури класифікуються в товарній позиції 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД.

Позивачем, у свою чергу, не надано доказів, що спірний товар є комплексним.

Разом з цим, підходи до класифікації відповідного товару висвітлені в пункті 60 Методичних рекомендацій щодо класифікації згідно з вимогами УКТ ЗЕД товарів промислової продукції, впроваджених листом Міністерства доходів і зборів України від 26.03.2014 р. № 69/7/99-99-24-02-03-17 (із змінами та доповненнями).

Враховуючи вищезазначені технічні характеристики товарів, та пояснення до кодів УКТ ЗЕД, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно змінено код товару на 9025 19 80 98.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, а тому в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв’язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Данфосс ТОВ» (вул. Вікентія Хвойки, 15/15/6, м.Київ, 04080, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко