Справа № 806/3108/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3108/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "10" січня 2018 р. у справі за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області до Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради про застосування заходів реагування , -

суддя в 1-й інстанції - Нагірняк М.Ф. ,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 16.01.2018

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області звернулося з позовом до Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради про застосування заходів реагування.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2018року відмовлено у задоволенні позову Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (10006, місто Житомир, вул.Героїв Пожежних,67-б, ) до Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради (13520, Житомирська область, Попільнянський район, село Ходорків, ).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що в ході проведеної перевірки відповідача встановлено порушення вимог Пожежної безпеки в Україні (в головному корпусі №1 та корпусі №2 інтернату облицювання стін виконано з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, на другому поверсі головного корпусу у двох палатах датчики системи пожежної небезпеки закриті підвісною стелею, зменшено розміри евакуаційних виходів, зменшено ширину коридору, зменшено ширину проходу сходовою площадкою, в приміщенні охорони підсобного господарства використовується пошкоджена розетка). Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що виявлені порушення є усунуті, однак позивач з таким рішення не погоджується, оскільки такі висновки суду ґрунтуються виключно на поясненнях позивача та не підтверджені жодними доказами, які свідчили про усунення виявлених порушень. Вказують, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки створюють загрозу здоров'ю та життю людей.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу №392 від 29.09.2017року проведено позапланову перевірку Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради на предмет дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. За результатами якої складено акт №51 від 31.10.2017 року про виявлені порушення.

Зі змісту акту перевірки та пояснень позивача слідує, що відповідачем порушені вимоги Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року N 1417 (надалі - ППБУ), а саме:

- не відремонтовано ( не пофарбовано) стаціонарні зовнішні пожежні сходи на покритті будівлі головного корпусу №1, чим порушено п.2.15 Розділу III ППБУ;

- зменшено розміри евакуаційних виходів другого поверху головного корпусу №1, чим порушено п.2.23 Розділу III ППБУ;

- на сходових клітках головного корпусу №1 прилади опалення встановлено на висоті менше 2,2 метра від поверхні проступів та сходових площадок, як наслідок зменшено нормативну ширину проходу сходинковими площадками та маршами, чим порушено п.2.30 Розділу III ППБУ. Згідно до п.п. "а" пункту 7.3.22 ДБН В.1.1-7 у сходинкових клітинах, сходах не допускається розміщення обладнання, яке виступає за площину стін на висоті до 2.2м від поверхні проступів маршів і сходинкових площадок;

- звужено ширину коридорів головного корпусу №1, чим порушено п.2.30 Розділу III ППБУ;

- на другому поверсі головного корпусу №1 система пожежної сигналізації несправна ( в двох палатах датчики системи закриті підвісною стелею), чим порушено п.1.1 Розділу V ППБУ;

- в головному корпусі №1 та корпусі №2 інтернату облицювання стін виконано з матеріалів з вищою пожежною небезпекою ніж Г2,В2,Д2,Т2, чим порушено п.2.17 Розділу III ППБУ;

- корпус №2 не обладнано системою пожежної сигналізації, чим порушено п.1.2 Розділу V ППБУ;

- в приміщенні охорони підсобного господарства використовується пошкоджена розетка, чим порушено п.1.18 Розділу IV ППБУ.

Позивач стверджує, що вказані порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а тому потребують застосування заходів реагування у вигляді заборони подальшої експлуатації території, приміщення охорони та корпусів №1 і №2 Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову суд зазначив, що погоджується з доводами сторін про наявність окремих порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, однак дійшов висновку, що позивачем взагалі не наведено жодних порушень з боку відповідача вимог законодавства у сфері техногенної безпеки. При цьому, суд першої інстанції вказав, що вказані в позові заходи реагування, як заборона подальшої експлуатації території, приміщення охорони та корпусів №1 і №2 інтернату, самі по собі не усувають певні порушення, а лише унеможливлюють настання негативних наслідків внаслідок цього порушення.

Колегія суддів апеляційного суду з обумовленими висновками суду першої інстанції не погоджується виходячи з такого.

Пунктом 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Право звернення позивача до суду врегульовано підпунктом 10 пункту 9 розділу ІІІ Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 листопада 2015 року № 1337 (далі - Порядок № 1337), в якому вказано, що посадові особи ДСНС України або її територіальних органів під час здійснення перевірок мають право, зокрема, звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Приписами статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до частин першої та другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно зі статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Приписами пункту 12 розділу ІІІ Порядку № 1337 обумовлено, що за результатами проведеної перевірки суб'єкта господарювання посадовою особою ДСНС України або її територіального органу у разі виявлення порушень вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки складається акт перевірки, в якому детально описуються виявлені порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки з посиланням на відповідні вимоги законодавства.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів передбачені частиною першою статті 70 Кодексу цивільного захисту України та полягають у:

1) недотриманні вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушенні вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійсненні заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутності на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідності кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушенні правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутності або непридатності до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутності на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовності до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовності до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання;

11) проведенні робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26 статті 2 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Отже, законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Відповідачем зміст виявлених та відображених у акті перевірки порушень не заперечувався. В суді першої інстанції представник Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради зазначив, що будівля інтернату експлуатується більше 100років і який рівень пожежної безпеки був встановлений на момент початку її експлуатації невідомо. Для проведення будівлі до сучасних вимог пожежної безпеки відсутні належні бюджетні призначення. В інтернаті постійно перебуває більше 220 психічнохворих жінок та 90 працівників, а тому запропоновані заходи реагування фактично зводяться до закриття такого інтернату. Стосовно ж наданих пояснень представником відповідача щодо ймовірного усунення виявлених порушень, то наведені представником пояснення не підтверджено жодними доказами.

Пунктом 2.23 розділу ІІІ ППБУ забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень згідно з нормативною вимогою.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно до п.п. "а" пункту 7.3.22 ДБН В.1.1-7 у сходинкових клітинах, сходах не допускається розміщення обладнання, яке виступає за площину стін на висоті до 2.2м від поверхні проступів маршів і сходинкових площадок.

Нормативна ширина сходинкових площадок та маршів для психоневрологічних інтернатів закріплена в ДБН В.1.1-7 та ДБН В.2.2.-18.

Відповідно до яких, ширина у просвіті сходового маршу повинна бути не менша за нормативну (розрахункову) ширину евакуаційного виходу (дверей) на сходову клітку з поверху, на якому перебуває найбільша кількість людей. При цьому, ширина сходового маршу не повинна бути меншою за 1.0 м (п. 7.3.13 та 7.3.14 ДБН В.1.1-7).

Ширина дверних прорізів у чистоті психоневрологічних інтернатів у коридорі на шляхах евакуації повинна бути меншою 1,2м ( п. 6.3.18 ДБН В.2.2.-18).

Підсумовуючи викладене, мінімальна нормативна ширина сходового маршу повинна бути не меншою ніж 1,2 м.

Натомість з акту перевірки та пояснень представників сторін слідує, що фактична ширина сходового маршу та сходових площадок головного корпусу №1 Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради становить менше ніж 1,2 метра, а прилади опалення, що виступають за площину стін, розташовані на висоті 1,6 -1, 7м. від проступів маршів.

Отож, в порушення п.2.30 Розділу III ППБУ та названих норм ДБН на сходових клітках головного корпусу №1 прилади опалення встановлено на висоті менше 2,2 метра від поверхні проступів та сходових площадок, як наслідок зменшено нормативну ширину проходу сходинковими площадками та маршами.

Окрім того, з матеріалів справи слідує, що корпус №2 не обладнано системою пожежної сигналізації, на другому поверсі головного корпусу №1 система пожежної сигналізації несправна, що є порушенням пунктів 1.1, 1.2 Розділу V ППБУ.

Також, в головному корпусі №1 та корпусі №2 інтернату облицювання стін виконано з матеріалів з вищою пожежною небезпекою ніж Г2,В2,Д2,Т2, чим порушено п.2.17 Розділу III ППБУ, вимоги якої поширюються лише на приміщення громадського призначення (крім, розташованих у будинках V ступеня вогнестійкості).

Відповідно до пункту 8 додатку "А" ДБН В.2.2.9-9-2009 зазначено, що будинку - інтернати загального та спеціального типу відносяться до громадських будівель, а відтак на них поширюється вимоги п.2.17 Розділу III ППБУ.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що виявлені у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, що зафіксовані у названому акті перевірки в їх сукупності можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей, оскільки можуть призвести до займання та розповсюдження вогню, що в свою чергу ставить під загрозу життя більше ніж 220 психічнохворих жінок та 90 працівників цієї установи.

Стосовно ж доводів позивача щодо необхідності заборони використання будівлі охорони та самої території на якій розміщений Ходорківський психоневрологічний інтернат Житомирської обласної ради, то позивачем не доведено обставин з приводу того, що використання такої території та будівлі охорони становитиме реальну загрозу життю і здоров'ю людей.

Водночас, колегією суддів враховано, що вжиття заходів реагування у вигляді заборони використання будівлі охорони та самої території на якій розміщений Ходорківський психоневрологічний інтернат Житомирської обласної ради може призвести до неможливості усунення виявлених порушень та не забезпечення зберігання майна Ходорківського психоневрологічного інтернату.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції, як такого що постановлено з порушенням норм матеріального права та неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи з прийняття постанови про вжиття заходів реагування.

Однак, з огляду на значну кількість осіб, що перебуває у вказаному інтернаті та з метою оперативного вирішення питання щодо їх невідкладного розміщення на період усунення відповідачем виявлених порушень, колегія суддів вважає, що вжиття заходів реагування у вигляді заборони експлуатації приміщень корпусів №1 та № 2 слід відтермінувати на 30 календарних днів з дня прийняття судом даної постанови.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області задовольнити частково, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "10" січня 2018 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (10006, місто Житомир, вул.Героїв Пожежних,67-б, ) до Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради (13520, Житомирська область, Попільнянський район, село Ходорків, ) про вжиття заходів реагування задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до повного усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, а саме заборонити подальшу експлуатацію приміщень головного корпусу №1 та корпусі №2 Ходорківського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради (13520, Житомирська область, Попільнянський район, село Ходорків, ), починаючи з тридцять першого дня після набрання цим рішенням законної сили.

У решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "29" травня 2018 р.