Справа № 817/112/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/112/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря Баліцької Т.М.,

представника відповідача: Шеремета В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "28" лютого 2018 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

суддя в 1-й інстанції - Дорошенко Н.О.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 28 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу від 28.12.2017 № 2215 про проведення документальної планової виїзної перевірки за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 тривалістю 10 робочих днів з 10 січня 2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржений наказ видано 28.12.2017, що суперечить ст.77 Податкового кодексу України та плану-графіку проведення перевірки. Також вважає, що документальна перевірка не може бути проведена за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, що сукупно становить 1368 днів, оскільки перевищує 1095 днів, які встановлені ст.102 Податкового кодексу України контролюючому органу для самостійного визначення суми грошових зобов'язань платника податку. Окрім цього, позивач зазначає, що 28.12.2017 ним направлено на адресу ДПІ у м.Рівному та ГУ ДФС у Рівненській області лист про те, що при підготовці до річного звіту, інвентаризації первинних документів та облікових регістрів працівниками товариства було виявлено втрату частини документації. Окрім цього, ТОВ "Комфорт-Еко" представлено відповідачу протокол обшуку від 29.03.2017, згідно з яким слідчим СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області вилучено документи та матеріальні цінності зазначені, в протоколі обшуку. За наведеного, позивач вважає наказ від 28.12.2017 № 2215 протиправним та просить його скасувати.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" () є зареєстрованою юридичною особою та здійснює види діяльності: 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.21 Будівництво трубопроводів.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік та на підставі ст.20 розділу І, ст.ст.75, 77, 82 гл. 8 розділу ІІ Податкового кодексу України видано наказ № 2215 від 28.12.2017 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Комфорт-Еко" код 31830396, м.Рівне, вул.Д.Галицького, буд.16, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 тривалістю 10 робочих днів з 10.01.2018 (а.с.11).

Наказ та повідомлення від 28.12.2017 № 968 ГУ ДФС у Рівненській області про проведення з 10.01.2018 документальної планової перевірки ТОВ "Комфорт-Еко" надіслано на адресу платника податків 28.12.2017 та вручено 04.01.2018 (а.с.12), що позивачем не заперечується.

ГУ ДФС у Рівненській області видано направлення уповноваженим особам від 09.01.2018 № 37/17-00-14-01, № 36/17-00-14-01, № 35/17-00-14-01 на проведення документальної перевірки позивача (а.с.39-41).

10.01.2018 ГУ ДФС у Рівненській області за участю директора ТОВ "Комфорт-Еко" складено акт № 4/17-00-14-01/31830396 про відмову платника податків у допуску посадових (службових осіб) контролюючого органу до проведення виїзної документальної планової перевірки товариства (42-43).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оспорюваного наказу Головне управління ДФС у Рівненській області діяло на підставі, в межах власних повноважень, у спосіб визначений законодавством, а тому даний наказ відповідає критеріям правомірності.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким відмовлено в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок (п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.77.2 ст.77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Враховуючи наведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що дії по проведенню документальних перевірок, в тому числі і по формуванню плану-графіка проведення таких перевірок, є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому законодавством.

При цьому, при складанні плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання, податкові органи повинні керуватися Методичними рекомендаціями, затвердженими наказом Державної фіскальної служби від 02.06.2015 №524.

Відповідно до Загальних положень даного наказу формування квартального плану-графіка територіальних органів державної фіскальної служби (далі-територіальні органи ДФС) здійснюється у порядку, встановленому в розділі 1 "Відбір суб'єктів господарювання для перевірки" Методичних рекомендацій.

У відповідності до пункту 3 розділу 3 Методичних рекомендацій до плану-графіка в першу чергу включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов'язкових платежів.

Зокрема, формування переліку платників податків до розділів I та II плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.

Згідно з пункту 4 розділу 3 Методичних рекомендацій, структурні підрозділи ДФС надають Департаменту аудиту ДФС до 25 числа другого місяця кварталу аргументовані пропозиції для врахування при формуванні плану перевірок ризикових платників податків, які належать до кластерних об'єднань платників податків, та їх контрагентів з обґрунтуванням необхідності включення.

Вказані положення Методичних рекомендацій узгоджуються з іншими нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пп.77.3 ст.77 Податкового кодексу України забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (пункт 77.4 статті 77 Податкового кодексу України).

Отже, єдиною підставою для проведення планової документальної виїзної перевірки є включення платника податків до відповідного плану-графіку проведення таких перевірок, а необхідною передумовою для її проведення є вручення під розписку та/або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше як за 10 календарних днів до дати проведення перевірки платнику податків копії наказу про її проведення і письмового повідомлення з зазначенням дати проведення перевірки.

Недотримання контролюючим органом зазначених вимог свідчить про протиправність прийнятого наказу на проведення перевірки та може слугувати передумовою для недопуску платником податків посадових осіб до її проведення.

Із лмста Державної фіскальної служби України від 26.12.2017 № 36049/7/99-99-14-03-01-18 слідує, що план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік, який сформовано згідно з вимогами наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 "Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків" (у редакції наказу МФУ від 27.02.2017 № 294), затверджено в.о. Голови Державної фіскальної служби України 20.12.2017. Під порядковим номером 17 плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік зазначене ТзОВ "Комфорт-Еко" () із запланованою документальною перевіркою в 1 місяці 2018 року (а.с.33,34).

З урахуванням зазначених обставин колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта про невідповідність оскарженого наказу приписам ст.77 ПК та плану графіку проведення перевірки, оскільки оскаржений наказ видано після затвердження та оприлюднення у встановленому порядку ДФС України плану-графіку проведення перевірок, до якого включено перевірку позивача в січні 2018 року, а дата початку перевірки з 10.01.2018 відповідно до оскарженого наказу не суперечить такому плану-графіку.

Колегія суддів звертає увагу, що чинне податкове законодавство не містить вимоги щодо дати оформлення наказу на проведення документальної планової перевірки платника податків в тому ж місяці, в якому заплановане проведення відповідної документальної перевірки. Визначальним в даному випадку є відповідність початку перевірки, визначеної в наказі, періоду проведення перевірки, зазначеному в плані-графіку, а також направлення наказу про перевірку та повідомлення із зазначенням дати початку перевірки платнику податків в термін не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки. Наведені вимоги податкового закону стосовно позивача контролюючим органом були дотримані.

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем строків, встановлених ст.102 ПК, при призначенні документальної планової перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК (в редакції чинній з 01.01.2017) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, з 01.01.2017 строки давності, встановлені в ст.102 ПК, поширюються також на період проведення перевірки контролюючим органом.

Колегія суддів вважає, що позивач помилково трактує означену норму права, вказуючи, що документальна перевірка може бути проведена за період, який сукупно не перевищує 1095 днів (в даному випадку період з 01.01.2014 по 30.09.2017 складає 1368 днів).

Суд звертає увагу, що встановлений у п.102.1 ст.102 ПК строк давності 1095 днів обмежує не загальну тривалість (кількість днів) перевірки, а обмежує період перевірки - не пізніше 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Будь-які фактичні дані щодо перевищення відповідачем при встановлені періоду, що підлягав перевірці, строку давності 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання, - в матеріалах справи відсутні і позивач на існування таких обставин не вказує.

Отже, визначення контролюючим органом періоду перевірки позивача з 01.01.2014 по 30.09.2017 не свідчить про протиправність наказу на проведення перевірки.

Судом встановлено, що ТОВ "Комфорт-Еко" листом за №351 від 28.12.2017 повідомило ДПІ у м.Рівному та ГУ ДФС у Рівненській області про те, що при підготовці до річного звіту, інвентаризації первинних документів та облікових регістрів 26.10.2017 було виявлено втрату частини документації, товариство самостійно зобов'язується відновити втрачені документи в термін, передбачений законодавством, тобто до 24.03.2018 (а.с.15).

Окрім цього, відповідно до протоколу обшуку від 29.03.2017, складеного слідчим СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, в ході обшуку офісних приміщень ТОВ "Комфорт-Еко" вилучено, зокрема, первинну документацію товариства.

Про вказані вище обставини представники ТОВ "Корфорт-Еко" повідомили уповноважених осіб відповідача, які 10.01.2018 прибули для проведення документальної перевірки, що відображено в акті про відмову в допуску до перевірки (а.с.42).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.44.5 ст.44 ПК у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Згідно з п.85.9 ст.85 ПК у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Колегія суддів зазначає, що позивач у встановленому порядку повідомив контролюючий орган про неможливість надання до перевірки необхідних документів з підстав їх часткової втрати та вилучення правоохоронним органом. Такі обставини підлягали обов'язковому врахуванню контролюючим органом, у тому числі при вирішенні питання щодо направлення запиту до правоохоронного органу про надання вилучених документів, а також щодо перенесення термінів документальної перевірки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані обставини не впливають на оцінку правомірності оскарженого наказу на проведення перевірки та не доводять його протиправності.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "28" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "29" травня 2018 р.