Справа № 127/5995/18
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5995/18
Провадження № 2-а/127/100/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Гнасько Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №244032 від 21 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №244032 від 21 лютого 2018 року, посилаючись на те, що 21 лютого 2018 року поліцейським СРПП №2 Калинівського ВП ОСОБА_2 було винесено постанову серії НК №244032 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до змісту постанови 21 лютого 2018 року о 17.08 год. в м. Калинівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з непристебнутим ременем безпеки, при цьому був відсутній поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 «в» та 2.1 «г» Правил дорожнього руху України. Дану постанову позивач отримав 09 березня 2018 року. Позивач вважає, що постанова є протиправною, оскільки в порушення ст. 268 КУпАП відповідач позбавив його можливості реалізувати своє право на захист. Крім того, він просив відповідача відкласти справу, однак останній розглянув справу у його відсутність, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП. В оскаржуваній постанові відповідачем не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, свідків події на час зупинки транспортного засобу не було. Позивачу копія постанови на місці зупинки автомобіля не вручалась, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами. З доданих до матеріалів справи пояснень неможливо встановити про відсутність поліса у водія. Позивач на питання поліцейського, що були адресовані до нього на вулиці, чи має при собі поліс, відповів, що його при собі не має, оскільки позивач знаходився поза автомобілем, в якому були залишені документи, зокрема, поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, поліс був у наявності при експлуатації транспортного засобу. Позивач повідомляв поліцейського, що для перевірки поліса останній повинен мати правові підстави.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов»язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред»являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: у пункті 21.2 ст. 21 зазначається: контроль за наявністю договорів обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Враховуючи те, що позивач, на його думку, не порушував правил дорожнього руху, протокол про адміністративне правопорушення не складався, дорожньо-транспортної пригоди не було, тому вимога поліцейського з надання полісу для перевірки була незаконною. Отже, позивач вважає, що відповідачем не правильно застосовано п. 2.2. Розділу 2 Правил дорожнього руху України, який регулює обов»язок щодо надання для перевірки представнику поліції страхового полісу цивільно-правової відповідальності.

При розгляді даної адміністративної справи відповідач наведених вище вимог закону в повній мірі не дотримався, оскільки не звернув уваги на заперечення позивача проти порушення, що стало підставою для зупинки його транспортного засобу, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи та не розглянув клопотання, які були заявлені позивачем при підготовці відповідача до розгляду справи, позивач не був ознайомлений з доказами, які б підтверджували його винуватість у вчиненні порушення, та йому не було роз»яснено його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, натомість фактично без розгляду справи відповідач дійшов до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ст. 126 КУпАП.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 не з»явився, суду надав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позов просив задоволити та направити справу на новий розгляд.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ухвали суду від 19 березня 2018 року позивачу було надано термін для усунення недоліків позовної заяви, які ним були усунуті у встановлений судом строк.

Згідно з ухвалою суду від 05 квітня 2018 року дана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вищезазначеним позовом, призначено підготовче засідання на 16 квітня 2018 року. Запропонано відповідачу до 16 квітня 2018 року через відділ прийому суду подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Однак, заперечення відповідача проти позову до суду не надійшли.

Згідно з ухвалою суду від 16 квітня 2018 року підготовче засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду на 07 травня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно до частини першої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини другої статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з»ясувати, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об»єктивне та обгрунтоване рішення з адміністративної справи.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №244032, 21 лютого 2018 року о 17.08 год. в м. Калинівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з непристебнутим ременем безпеки, при цьому був відсутній поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 «в» та 2.1 «г» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 та ст. 126 КУпАП. За вчинені правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, при розгляді справи про адміністративні правопорушення позивача було позбавлено його законних прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, зокрема, права на захист.

Відповідачем не було з»ясовано всіх обставин справи відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не вказано у постанові, що порушення зафіксовано технічним засобом, не надано до матеріалів справи ні відеозапису, яким би було зафіксовано порушення позивачем п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, ні взагалі будь-яких доказів у підтвердження вини позивача.

Із відеозапису події, яка мала місце 21 лютого 2018 року під час зупинення позивача поліцейськими, диск якого був наданий суду позивачем і який був оглянутий в судовому засіданні, вбачається, що клопотання позивача про перенесення розгляду справи для забезпечення участі адвоката по суті відповідачем не розглянуто. Позивачу не були роз»яснені права та не було забезпечено можливості надати письмові пояснення, поліцейським з»ясовано, які пояснення позивач бажає надати, однак ним не надано можливості долучити їх до матеріалів справи. Позивач заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, однак відповідачем, в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення була розглянута у відсутність позивача.

За таких обставин, суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача.

За змістом ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК «244032 від 21 лютого 2018 року, якою було накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ч. 5 ст. 121, ст.ст. 126, 268, 258, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 21032, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (місце роботи за адресою: 22400, м. Калинівка, вул. В. Нестерчука, 64, тел. (0433)-32-14-33) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №244032 від 21 лютого 2018 року задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №244032 від 21 лютого 2018 року, якою було накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції №2 Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, а справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: