Справа № 425/1087/18
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 Провадження №2-а/425/64/18

Справа №425/1087/18

місто Рубіжне, Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

25 квітня 2018 року позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом винесення 16.04.2018 постанови серії ВР № 074703 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.04.2018 відповідачем було складено постанову серії ВР № 074703 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

В постанові зазначено, що 16 квітня 2018 року о 13 год. 18 хв. в місті Рубіжне поза населеним пунктом по трасі Р-66, водій керував транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР України, при перевірці документів водій не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (а), 2.1 (б), 2.1 (ґ) ПДР України.

Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам, оскільки в зазначений день він дійсно рухався на своєму автомобілі Renault Lodgy, номерний знак НОМЕР_1, поза населеним пунктом на трасі Р-66 та був зупинений інспектором патрульної поліції, яка звинуватила його в порушенні п. 9.8 ПДР України, а саме в тому, що він нібито рухався без ввімкненого ближнього світла фар. Позивач не погодився з даним порушенням, пояснив, що він рухався з ввімкненими денними ходовими вогнями, як то передбачено вказаним пунктом ПДР України та конструкцією його автомобіля та повідомив інспектора, що його було зупинено незаконно. В свою чергу інспектор почала в грубій формі вимагати предявити посвідчення водія, свідоцтво реєстрації транспортного засобу та страховий поліс. Позивач на вимогу передати документи передав паспорт громадянина України, тому що відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII причина зупинки не була обґрунтована.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 074703 від 16.04.2018 про притягнення його до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП (а.с. 3-5).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 25.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі (а.с. 20).

02 травня 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, в якому вона позов не визнає та просить суд постанову серії ВР № 074703 визнати такою, що складена з дотриманням вимог чинного законодавства, адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення (а.с. 26-28).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надала аналогічні пояснення по суті позову.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначає, що 16.04.2018 вона, під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку в місті Лисичанську Луганської області, приблизно о 13 год. 20 хв., помітела автомобіль «Renault Lodgy», державний номерний знак НОМЕР_1, водій якого керував транспортним засобом на автодорозі Р-66, поза населеним пунктом, не ввімкнувши ближнє світло фар. Після чого зазначений автомобіль було зупинено. Підійшовши до автомобіля вона представилася, пояснила водієві суть правопорушення. На вимогу інспектора предявити документи зазначені п. 2.1. ПДР України (водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів) водій відмовився предявити вказані документи, що є порушенням п. 2.4 ПДР України. Особу водія було встановлено за паспортом громадянина України на імя ОСОБА_1. Тому відповідачем було прийнято рішення про розгляд порушень вимог п. 9.8, 2.1 (а), 2.1 (б), 2.1 (ґ) ПДР України на місці вчинення правопорушення та було винесено постанову. Під час розгляду справи, позивач не погодився з тим фактом, що він вчинив правопорушення. Таким чином постанова серії ВР № 074703 від 26.01.2018 складена з дотриманням вимог чинного законодавства. Просила адміністративний позов залишити без задоволення та розглянути справу без її участі (а.с. 25-28).

Суд, заслухавши позивача, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ВР № 074703 від 16.04.2018 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст. 125 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень (копія постанови - а.с. 29).

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 16.04.2018 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи і записані на dvd-диску (а.с. 31).

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що 16.04.2018 позивач керував автомобілем Renault Lodgy, номерний знак НОМЕР_1, поза населеним пунктом, з ввімкненими денними ходовими вогнями та був зупинений працівником поліції. Після зупинки, позивач на вимогу працівника поліції не предявив документи передбачені п. 2.1 ПДР України, а саме: водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів, та пояснив, що документи у нього є, але він не вбачає потреби у їх предявленні, тому що його зупинка безпідставна.

Згідно ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Пунктом 1.10 ПДР України встановлено, що денні ходові вогні це зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Згідно наданої позивачем копії специфікації автомобіля Renault Lodgy Expression 1,5 Дизель у комплектацію стандартного обладнання автомобіля, яким керував позивач, входять денні ходові вогні (а.с. 16).

Згідно п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); ґ) поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом (а) пункту 2.4 ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган

(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Наявними матеріалами підтверджено, що інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП винесла постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що останній керуючи автомобілем 16 квітня 2018 року поза населеним пунктом на трасі Р-66 рухався без ввімкненого ближнього світла фар, при цьому при перевірці документів водій не надав водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів.

Як вказано вище ,відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому вказано, що позовні вимоги є безпідставними.

Однак, суд критично ставиться до доводів відповідача про вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, оскільки дослідженим відеозаписом не підтверджується те, що позивач керував транспортним засобом поза межами міста без ввімкненого ближнього світла фар, оскільки на транспортному засобі позивача були ввімкнені денні ходові вогні, як то передбачено п.9.8. ПДР України.

Отже, відеозапис не містить підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість дій відповідача стосовно його зупинки, а відповідно й вимог щодо надання водієм для перевірки документів.

Таким чином, ураховуючи той факт, що відповідач на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірність ухваленого ним рішення, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, суд приходить висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде

встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП

підлягає закриттю.

На підставі ст. 139 КАС України у звязку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить висновку, що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 139, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити, постанову серії ВР № 074703 від 16.04.2018 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425,00 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.В. Москаленко