Справа № 804/185/1355/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2018 року Справа № 804/185/1355/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у спрощеному провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Дніпропетровський обласний військовий комісаріат про зобов`язання вчинити певні дії, -
28.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа: Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 499 у розмірі 36-місячного грошового забезпечення.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він з 22.10.1984 року по 27.03.1985 року проходив строкову військову службу. Під час виконання своїх військових обов`язків отримав захворювання та у зв`язку з чим позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, а тому він має право на призначення і виплати Міністерством оборони України одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства, однак листами Дніпропетровського обласного військового комісаріату позивачу було двічі відмовлено у прийняті документів та повернуто їх на доопрацювання, оскільки в наданих документах немає підтвердження настання інвалідності під час проходження військової служби або через три місяці після звільнення з такої служби. Вважає дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свої прав.
Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2018 року адміністративну справу булу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 року відкрито спрощене провадження у адміністративній справі, призначено її розгляд без виклику сторін.
Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Міністерство оборони України заперечує проти задоволення позову та вказує, що не є належним відповідачем по справі, оскільки заява ОСОБА_1 на розгляд комісії не надходила, а тому рішення щодо призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги уповноваженим на це органом не приймалось, а відповідь про неможливість направлення документів надана була Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Позивач, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 22.10.1984 р. по 27.03.1985 року що підтверджується копією довідки № 4/85 від 09.03.2017 року Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату Дніпропетровської області, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 21).
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 83 від 24.01.1985 р, військово-лікарська комісія засвідчила, що ОСОБА_1 отримав захворювання в період проходження військової служби (а.с. 20).
Згідно довідки МСЕК № 071892 серії МСЕ-ДНА-01, позивачу було первинно встановлено ІІІ групу інвалідності з 19.08.2009 року у зв`язку з захворюванням в період проходження військової служби (а.с. 14). В подальшому ІІІ групу інвалідності Позивачу було підтверджено у зв`язку з захворюванням в період проходження військової служби довідками МСЕК № 064758 (а.с. 15), № 0021685 (а.с. 16), № 030567 (а.с.17) № 643498 (а.с. 18). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради № 1 від 29.09.2017 року, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково, та зазначено, що він має статут інваліда військової служби та має право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 19).
25.05.2017 року Позивач звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності від отриманого захворювання у зв`язку з проходженням військової служби.
12.12.2017 року Позивач повторно звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності від отриманого захворювання у зв`язку з проходженням військової служби, однак листом від 27.12.2017 року за № 7/3404/7 повторно отримав від Дніпропетровського обласного військового комісаріату відмову у прийнятті документів з раніше вказаних підстав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (від 25.03.1992 № 2232-ХII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно з п. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (від 20.12.1991 №2011-XII), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (від 20.12.1991 №2011-XII, у редакції, чинній на час установлення позивачу третьої групи інвалідності) передбачалося, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, за умовами наведеної норми Закону №2011-ХІІ (у редакції, чинній на момент установлення позивачу третьої групи інвалідності), право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, незалежно від часу настання інвалідності, а тому суд вважає відмову Дніпропетровського обласного військового комісаріату у прийнятті документів з тієї причини, що в поданих матеріалах справи немає підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби неправомірною.
Позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги.
Проте, повно дослідивши матеріали та обставини справи, суд відмовляє у задоволенні позову з наступних підстав.
Згідно з п. 6 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (від 20.12.1991 №2011-XII), одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до п. 3. Порядку № 499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи:
- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;
- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);
- копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;
- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;
- копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Згідно п. 7 Порядку № 499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Додатково також суд звертає увагу на те, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 31 січня 2018 року №К/9901/1141/18.
Судом в межах даної справи не встановлено наявність оскаржуваної бездіяльності саме відповідача, як і не підтверджено достатніми та належними доказами порушення прав та законних інтересів позивача.
Для захисту свого порушеного права позивачу слід звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Дніпропетровський обласний військовий комісаріат про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук