Справа № 815/5829/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 р. м. Одеса Справа № 815/5829/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г.

Час і місце ухвалення: 11:50 год., м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Бітова А. І.

ОСОБА_1

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Державної фіскальної служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "Дунайська імпортна компанія" звернулося до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000069/2 від 30.06.2017 року;

- картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00775 від 30.06.2017 року

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська імпортна компанія до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Одеська митниця Державної фіскальної служби, подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування судового рішення у звязку з тим, що воно прийнято без зясування всіх обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено норми матеріального права а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що відсутність у поданих до митного оформлення документів що містять відомості: про вартість упаковки або вартості пакувальних матеріалів; про вартість перевезення оцінюваних товарів; невідповідність умов оплати за товар наведеним в інвойсі, умовам оплати за товар, наведеним у зовнішньоекономічному контракті, а також невідповідність числового значення суми оплати за товар зазначеному у контракті (100%) числовому значенню наведеному в інвойсі; розбіжності в адресі відправника зазначені в митній декларації країни відправлення та митній декларації - унеможливлювали перевірку числового значення заявленої митної вартості товару.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем, як Покупцем, та фірмою FRUTOPOLIS S.A. (Греція), як Продавцем, укладено контракт на поставку № 336/17 від 27.04.2017 року та додаткову угоду № 1 до нього від 09.06.2017 року.

Між позивачем, як Замовником, та Masiv Auto SRL (Молдова), як Експедитором, укладено контракт № 338/17 від 12.06.2017 року.

Між SRL MasivAuto, як Замовником, та SRL Tintoreto-Trans, як Перевізником, укладено договір № 03/05/2017 на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів від 03.05.2017 року.

У договорі-заявці № 09-GR від 22.06.2017 року до контракту № 338/17 від 12.06.2017 року, переданому по факсу, підписаному позивачем, як Замовником, та Masiv Auto SRL, як Перевізником, узгоджені конкретні умови перевезення, а саме: найменування Замовника та Перевізника; адреса завантаження; характеристика вантажу (найменування, вага, обсяг); дата та час завантаження; тип та номер автомобіля та П.І. водія; наявність CMR; маршрут перевезення; митниця завантаження; адреса розвантаження та митниця розвантаження; вантажоодержувач, платник; ставка за перевезення 2500 євро; строки та форми оплати перерахування протягом 15 днів після надання оригіналів документів.

Також згідно контракту № 338/17 від 12.06.2017 року, на підставки заявки № 09-GR від 22.06.2017 року, виписано рахунок-фактуру № 31-GR від 24.06.2017 року на транспортні послуги за маршрутом Греція Україна, за ціною за одиницю 2500 євро, із загальною сумою до оплати 2500 євро.

Довідкою про транспортні витрати б/н від 24.06.2017 року Masiv Auto SRL повідомив позивача та митні органи, що транспортні витрати в одну сторону а/м CIO030/CIO110 по доставці вантажу: персики свіжі, згідно договору № 338/17 від 12.06.2017 року по маршруту Скідра, Греція до п/п Рені Джурджулешть, Україна складає 1800 євро, від п/п Рені Джурджулешть до Одеса, Україна складає 700 євро. Ставка на перевезення по маршруту Скідра, Греція Одеса, Україна складає 2500 євро згідно Заявці-договору № 09-GR від 22.06.2017 року. Товар не страхується.

Відповідно до інвойсу № 038 від 24.06.2017 року, фірма FRUTOPOLIS S.A. поставила позивачу з Греції за контрактом № 336/17 від 27.04.2017 року товар на загальну суму 8560,11 євро

На підставі договору про надання послуг по декларуванню товарів № 211/16 від 01.03.2016 року, укладеного між позивачем, як Замовником, та ТОВ БЕК Атаман-Груп, як Виконавцем, декларантом ОСОБА_2 з метою митного оформлення товару позивача для підтвердження митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) 30.06.2017 року була подана електронна митна декларація (Форма МД-2) № 500060/2017/009799. У вказаній митній декларації декларантом зазначено, зокрема умови поставки FCA, Процедура ZZ00.

У листі позивача, вих. № 3006-4 від 30.06.2017 року, відповідачу надані пояснення щодо оформлення ВМД № UA500060/2017/009799 від 30.06.2017 року.

30.06.2017 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000069/2 щодо товарів: персики свіжі, класу А, у пластикових ящиках 1860 шт., на 24 деревяних піддонах, врожай 2017 р., країна виробництва Греція (GR), виробник FRUTOPOLIS S.A., торгівельна марка FRUTOPOLIS.

Згідно змісту цього рішення, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих за МД від 30.06.2017 № UA500060/2017/009799 було встановлено наступне:

1. до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 27.04.2017 № 336/17; інвойс від 24.06.2017 № 038 та інші документи;

2. у звязку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до встановленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Проте, до митного оформлення надано лише лист від Masiv Avto SRL від 24.06.2017 б/н та рахунок-фактура від MasivAvto SRL від 24.06.2017 № 31-GR, при цьому, у даних транспортних документах (CMR) наведене підприємство не зазначається;

3) у п. 3.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2017 № 336/17 зазначено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати зі сторони покупця. Інших умов сплати за товар у контракті не наведено. Проте, згідно поданого інвойсу від 24.06.2017 № 037 вартість товарів становить 8560,11 ЕВРО, що не відповідає сумі попередньої оплати 75000 ЕВРО, вказаної в довідці банку № 170503IIB108449 від 03.05.2017. Таким чином, умови здійснення оплати за товар, наведи в інвойсі, не відповідають умовам здійснення оплати за товар;

4) адреса відправника FRUTOPOLIS S.A. вказана в митної декларації країни відправника від 24.06.2017 року № 17GREX63 відрізняється від адреси вказаної в МД UA500060/2017/009799 та сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 24.06.2017 року № А702772;

3. декларанту було запропоновано, відповідно до п. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, у відповідності до статті 254 МКУ, запропоновано надати переклад копії митної декларації країни відправлення на українську мову. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

30.06.2017 декларантом підприємства ТОВ Брокерсько-Експедиційна Компанія АТАМАН-ГРУП ОСОБА_2 діючим на підставі Договору про надання послуг з декларування товарів від 01.03.2016 № 211/16, було надіслане повідомлення № 3006-4, де не було надано вагомих розяснень стосовно усіх виявлених розбіжностей у поданих документах та додатково повідомив, що додаткові документи відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надаватися не будуть;

4. за результатами проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, по товару № 1 було обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний метод.

Вказане рішення отримано декларантом позивача ОСОБА_2 30.06.2017 року.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00775 від 30.06.2017 року позивача повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: відповідно до ст. 256, з урахуванням ч. 2 п. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, фіскальним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 30.06.2017 № UA500060/2017/000069/2.

У картці відмови розяснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, це подання нової митної декларації з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 30.06.2017 року № UA500060/2017/000069/2.

Вказану картку відмови отримано декларантом позивача ОСОБА_2 30.06.2017 року.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішенням про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000069/2 від 30.06.2017 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00775 від 30.06.2017 року, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо протиправності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, так як позивачем надано достатньо доказів для здійснення митного оформлення товару за ціною контракту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вбачається із матеріалів справи, у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів митним органом зазначено наступні розбіжності:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

Водночас, за умовами п.7.1, п.7.2 Контракту на поставку №336/17 від 27.04.2017р. товар може поставлятися як у зворотній тарі Покупця, так і у тарі Постачальника, яка не підлягає поверненню та її вартість входить до ціни товару. Обов'язок упаковки і маркування товару покладається на Постачальника. Дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, у даному випадку, якщо поставка товару була здійснена у тарі Постачальника, то, відповідно, її вартість також увійшла у ціну товару. Ту обставину, що поставка товару була здійснена у тарі Постачальника - компанії Frutopolis S.A. (Греція) підтверджено наданою позивачем калькуляцією від 24.06.2017р. (інвойс №038, контракт №336/17 від 27.04.2017 року), з огляду на яку: пакування - 0,075 євро, у тому числі: ящики - 0,055 євро, піддони - 0,02 євро.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв'язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. А відтак, у інвойсі, пакувальному листі, тощо цілком правомірно не зазначено окремо вартості пакування та тари, оскільки їх вартість входить до вартості товару, є її складовою частиною.

Варто зазначити, що відповідно до калькуляції до вартості товару також входять і витрати на переробку товару, охолодження, постійні витрати фабрики, витрати на митне оформлення (експорт), перевезення товару (з поля до фабрики). Проте, зазначені складові, також, окремо не зазначаються в інвойсі та пакувальному листі.

2) щодо посилання апелянта на непідтвердження транспортних витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, для підтвердження транспортних витрат Товариство надало до митниці наступні документи: зовнішньоекономічний Контракт № 336/17 від 27.04.2017 року, контракт № 338/17 від 12.06.2017 року, договір № 03/05/2017 на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів від 03.05.2017 року, договір-заявка № 09-GR від 22.06.2017 року до контракту № 338/17 від 12.06.2017 року, інвойс № 038 від 24.06.2017 року; прайс-лист від 22.06.2017р.; рахунок-фактуру № 31-GR від 24.06.2017 року на транспортні послуги, довідка про транспортні витрати б/н від 24.06.2017 року, договір про надання послуг митного брокера.

Перелічені документи повязані між собою інформацією щодо перевезення вантажу позивача.

Так, наданий рахунок-фактура містить посилання на Контракт на перевезення товару та на Договір-заявку. У свою чергу, Договір - заявка містить данні щодо дати завантаження товару, яка відповідає даті завантаження, вказаній у CMR у графі 21.

У CMR міститься посилання на інвойс № 038, на сертифікат походження товару форми EUR.1, найменування товару, вага товару, маршрут перевезення/ місце завантаження і вивантаження товару. Номер машини, що зазначений у договорі - заявці, відповідає номеру, що зазначений у Інвойсі.

Рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає виставлення певних сум до оплати за надану послугу. Факт отримання такої послуги підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг), котрий у свою чергу, є первинним документом.

Так, на підтвердження оплати за перевезення, до суду був наданий акт виконаних робіт № 30 від 30.06.2017 року, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 12 від 03.08.2017 року та довідку ПАТ Альфа-Банк від 11.12.2017 року вих. № 93221 на підтвердження сплати позивачем послуг з перевезення вантажу у розмірі 2500,00 євро 30.06.2017 року.

Щодо компанії SRL «Tintoreto-Trans», яка зазначена у CMR як перевізник товару, вбачається наступне.

Відповідно до п. 6.2.15 Контракту № 337/17 від 26.05.2017р., укладеного між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та Компанія «Masiv Auvto» SRL (Молдова), останній має право на укладення договору з третіми особами для належного і своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань за Контрактом. Всі витрати з третіми особами перевізник бере на себе і відшкодування з боку Замовника такі витрати не підлягають.

Так, між Компанією «Masiv Auvto» SRL та SRL «Tintoreto-Trans» 03.05.2017р. був укладений Договір на транспортне - експедиційне обслуговане та перевозку вантажів № 03/05/2017 (договір субперевезення) у тому числі і на перевезення вантажу Позивача. Даний Договір є у матеріалах справи.

Але, за умовами основного Контракту на перевезення, Компанія «Masiv Auvto» SRL (Молдова) несе відповідальність перед Замовником за вантаж та отримує винагороду за виконані роботи. Тому у заявці на перевезення та у рахунку-фактурі зазначені реквізити саме основного перевізника товару - Компанія «Masiv Auvto» SRL (Молдова).

Оскільки, безпосередньо транспортування вантажу Позивача здійснювала компанія SRL «Tintoreto-Trans». Отже, то в транспортних документах, таких як CMR та книжка МДП, зазначені реквізити саме цієї компанії.

Вищенаведеними встановленими судом обставинами, спростовується твердження апелянта, що до митного оформлення надано лише лист від Masiv Avto SRL від 24.06.2017 б/н та рахунок-фактура від MasivAvto SRL від 24.06.2017 № 31-GR.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивач надав усі документи які підтверджують вартість перевезення товару.

3) у п. 3.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2017 № 336/17 зазначено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати зі сторони покупця. Інших умов сплати за товар у контракті не наведено. Проте, згідно поданого інвойсу від 24.06.2017 № 037 вартість товарів становить 8560,11 ЕВРО, що не відповідає сумі попередньої оплати 75000 ЕВРО, вказаної в довідці банку № 170503IIB108449 від 03.05.2017. Таким чином, умови здійснення оплати за товар, наведи в інвойсі, не відповідають умовам здійснення оплати за товар;

Згідно умов Контракту на постачання товару № 336/17 від 27.04.2017 року та додаткової угоди № 1 від 09.06.2017р., оплата за товар може бути здійснена як за передоплатою, так і після постачання товару. За домовленістю сторін, в кожному окремному випадку, якщо постачальник наполягає на сплаті партії товару за передоплатою, то покупець відправляє на рахунок останнього визначену Постачальником суму грошей, а після поступово вибирає на цю суму товар. Після того, як товар на суму здійсненої передоплати був вибраний, наступна партія товару сплачується або знов за передоплатою, або після отримання товару, що вказується в кожному окремному випадку у інвойсі до кожної партії товару.

Як зазначає позивач, і не спростовано апелянтом, за домовленістю сторін, оплата за поставку товару за Інвойсом № 038 від 24.06.2017р. у розмірі 8560,11 євро була здійснена частково за рахунок передоплати, а частково після отримання товару.

Так, 03.05.2017р. згідно платіжного доручення № 4 ТОВ «Дунайська імпортна компанія» здійснила на рахунок Постачальника товару передоплату у розмірі 75 000 євро. Саме за рахунок цієї передоплати була частково сплачена партія товару за інвойсом № 038 від 24.06.2017р. - у розмірі: 8560,11 євро.

Також колегія суддів зазначає, що позивачем було надано до суду акт звірки між постачальником та покупцем та довідку банку від 22.09.2017 року № 288/III, де зазначені усі декларації та платіжні доручення згідно з якими здійснювалася оплата товару за контрактом.

Згідно з умовами Контракту № 336/17 (п. 1.2.), постачання товару здійснюється окремними партіями. Загальна кількість товару, що поставляється, складається з кількості поставленого товару, вказаного в інвойсі по кожній партії товару. Загальна сума Контракту дорівнює загальній вартості усього товару, який поставляється за даним Договором і становить 500 000 євро (п.2.1. Контракту).

Таким чином, вартість товару, що зазначена у інвойсі № 038 -8560,11 євро, не може дорівнювати загальній вартості усього Контракту, тому що є вартістю тільки однієї з численних партій товару, що були поставлені у рамках вищевказаного Контракту.

Крім того, аналіз вищевказаних норм МКУ надає можливість стверджувати, що банківський документ не є єдиним та обов'язковим документом, якій підтверджує контрактну вартість товару, та його наявність або відсутність ніяким чином не впливає на право декларанта розмитнювати товар за основним методом при наявності інших документів, зазначених у ст. 53 МКУ.

4) що стосується невідповідності адреси постачальника, яка зазначена в експортній декларації, колегія суддів зазначає наступне.

Експортна декларація ЕХ-1 - митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну- імпортер. Відповідно до умов Інкотермс 2010 експортну декларацію може оформляти продавець чи покупець продукції.

Експортна декларація була оформлена Постачальником товару про що зазначено у розділі 1 декларації, тому заповнена на грецькій мові, у тому числі і адреса відправника.

У експортної декларації Постачальник зазначив виробничу адресу.

На підтвердження цього, суду був наданий лист з перекладом на українську мову від компанії FRUTOPOLIS S.A. (Греція) зі значенням адреси останньої, де Постачальник грецькою та англійською мовами вказав усі свої адреси: юридичну адресу (офіс Постачальника) та виробничу адресу - місце відвантаження товару.

Факт того, що дана декларація стосується саме товару, якій був поставлений за Контрактом № 336/17: у графі « 44» вказана цифра - 380/014 де « 0380» - це назва документа, цифра « 038» - номер інвойсу. В свою чергу у інвойсу № 038 зазначені наступні данні: номер та дата Контракту, за якім був поставлений Товар, найменування постачальника та покупця Товару, найменування Товару, вага товару, вартість товару, а також розділення товару на класи.

Тобто, апелянт мав можливість дослідити цей документ та встановити його належність до інших документів, поданих для розмитнення спірної партії товару.

Виходячи з цього, колегія суддів зазначає, що розбіжності у відомостях щодо відправника товару - компанії FRUTOPOLIS S.A. у копії митної декларації країни відправлення 16.06.2017 року № 17GREX20, заявленої у митній декларації та сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № A702115 не є суттєвими, оскільки у експортній декларації постачальник зазначив виробничу адресу.

Крім того, у листі, вих. № 3006-4 від 30.06.2017 року, щодо різниці в адресі відправника у експортній ВДМ та у товаросупровідних документах, позивач звернув увагу відповідача на те, що митна декларація країни відправлення заповнена грецькою мовою.

В подальшому, як доказ на підтвердження цього факту надав, лист компанії FRUTOPOLIS S.A. (з його перекладом на українську мову) де зазначено адресу виробництва та юридичну адресу компанії FRUTOPOLIS S.A., що є доказом у справі.

Тобто, різниця в написанні/зазначенні адреси відправника обумовлена мовними особливостями при перекладі.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що в оскаржуваному рішенні та в апеляційній скарзі не зазначено підстав неврахування поданих позивачем пояснень та не наведено правового обґрунтування для здійснення відповідачем висновків про те, що наявна, за позицією відповідача, різниця у поданих позивачем документах щодо адреси відправника, свідчить про те, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують саме числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Посилання апелянта на наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що у попередні періоди подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст.58 МК України, митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб для виконання зобовязань продавця. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Отже, з вищенаведених норм права вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

За результатами апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено правомірне застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в той час як відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано суду належних доказів того факту, що подані декларантом документи на підтвердження митної вартості товарів містили розбіжності або суперечності, які б унеможливлювали підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність прийнятого Митницею спірного рішення про коригування митної вартості товарів та винесеної картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 04 червня 2018 року .

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова