Справа № 820/1702/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 травня 2018 р. № 820/1702/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.,

у присутності

представника позивача Паркулаб А.В.

представника відповідача Шапошникова С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватне акціонерне товариство "МЕХТРАНС" (пров. Л. Чайкіної, б. 17,м. Харків,61052, ) до Головне управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування рішення,-

встановив

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд: - визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо нарахування в інтегрованій картці Приватного акціонерного товариства "Мехтранс" інформаційної системи Державної фіскальної служби України пені в розмірі 20 446,67 грн. і зобов'язання з ПДВ в розмірі 43 892,54 грн.; - зобов'язати Головне управління ДФС у Харківській області внести зміни до інтегрованої картки Приватного акціонерного товариства "Мехтранс" з податку на додану вартість шляхом виключення з неї відомостей про нараховану пеню в розмірі 20 446,67 грн. і зобов'язання з ПДВ в розмірі 43 892,54 грн.; - зобов'язати Головне управління ДФС у Харківській області до фактичного виконання рішення по цій справі не нараховувати пеню, пов'язану з існуванням неправомірно сформованої заборгованості в сумі 64 288,89 грн.; - визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31 січня 2018 року № 6697-17 про опис майна у податкову заставу; - визнати протиправною і скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Харківській області від 31 січня 2018 року № 6697-17.

Ухвалою від 15.03.2018 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою від 14.05.2018 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимоги позивач зазначив, що оскаржувані рішення та дії відповідача винесені/вчинені з порушенням вимог чинного податкового законодавства, податкові зобов'язання по сплаті податку на додану вартість підприємством виконані у повному обсязі та у строки, встановлені ПК України, а отже підприємству неправомірно нарахована пеня та сформована податкова вимога.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

В відзиві на адміністративний позов та судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнав, просив позовні вимоги залишити без задоволення, мотивуючи тим, що за даними інтегрованої картки платника податків-позивача за підприємством обліковується заборгованість зі сплати грошових зобов'язань, що стало підставою для нарахування пені в порядку, визначеному ст.. 129 ПК України та формування та надіслання податкової вимоги. Отже при прийняті оскаржуваного рішення та вчинення оскаржуваних дій відповідач діяв відповідно до вимог ПК України та у спосіб, визначений законодавством.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Судовим розглядом встановлено, що 02.03.2016 року фахівцями податкового органу проведено камеральну перевірку ПАТ «Мехтранс» з питань дотримання термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість по деклараціям за ІІІ квартал 2014 року ІІІ квартал 2015 року, за результатами якої складено акт № 622/20-33-15-01-08/14066675.

Під час проведення перевірки встановлено порушення п.п.16.1.4 п.16.1. ст.16, п.57.1 ст.57 ПК України в частині несплати протягом граничних строків узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ, в т.ч. по деклараціям за ІІІ квартал 2014 року (від 30.10.2014 року № ); ІV квартал 2014 року (від 29.01.2015 року № 1); І квартал 2015 року (від29.04.2015 р. № ); ІІ квартал 2015 року (від 21.07.2015 року № ); ІІІ квартал 2015 року (від 05.11.2015 року № ) .

Порушення встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 18.03.2016 року № , яким підприємству визначено штрафні санкції за затримку на 27 календарних днів зі сплати грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 11678,47 грн. та № 0, яким нараховано штрафну санкцію за затримку на 92 календарні дні за сплати грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 41392,54 грн.

Позивач, не погодившись з винесеними що до нього податковим повідомленнями-рішеннями, скористався правом адміністративного оскарження в порядку, визначеному ст.56 ПК України, за результатами якого податкове повідомлення-рішення від 18.03.2016 року № скасовано на суму 9178,47 грн. а податкове повідомлення - рішення № залишено без змін.

За результатами адміністративного оскарження, на підставі рішення ГУ ДФС України в Харківській області № 3092/10/20-40-10-01-14 від 05.07.2016 прийнято податкове повідомлення рішення від 05.07.2016 року №

Не погодившись з вказаними рішеннями позивач оскаржив їх у судовому порядку та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року № 820/4276/16, яка набула законної сили вказані податкові повідомлення рішення скасовані.

31.01.2018 року відповідачем прийняте рішення №6697-17, яким здійснено опис майна позивача у податкову заставу та надіслано на адресу підприємства податкову вимогу від 31.01.2018 року № 6697-17, якою зобов'язано сплатити суму податкового боргу в розмірі 64288.28 грн.

Перевіряючи оскаржувані рішення/дії відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до положень п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування

Згідно із п. 56.15 ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених п. 56.3 ст. 56 ПК України, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків (абзац другий п.п. 56.17.5 п. 56.18 ст. 56 ПК України).

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Так, відповідно до приписів пункту 129.1 статті 129 ПК України визначено, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Отже, пеня може нараховуватись лише після узгодження зобов'язання та початком строку її нарахування є перший робочий день, наступний за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні.

Питання обліку податків, зборів визначені положеннями Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі по тексту Порядок)

Пунктом 1 розділу 4 Порядку визначено, що інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку, протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв'язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій. Такими матеріалами в т.ч. є скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті (підрозділ 4 р.5 Порядку)

Із дослідженої в судовому засіданні облікової картки платника податків встановлено, що вона містить відомості про адміністративне оскарження податкових повідомлень рішень від 18.03.2016 року № 000681510 та № 000691510 та відповідно у картці міститься запис про виключення з обліку нарахованих за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями штрафними санкціями.

Відповідно до положень підрозділу 9 р. 4 Порядку за результатами адміністративного або судового оскарження: при частковому скасуванні сум формується нове повідомлення-рішення на суму, що залишилась; у разі якщо за результатами адміністративного оскарження нарахована сума податку у повному обсязі підтверджується, та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її поновлення; у разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення облікових показників щодо поновлення такої суми не проводиться.

Дослідженою в судовому засіданні обліковою карткою позивача встановлено, що за наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень рішень від 18.03.2016 року № 000681510 та № 000691510 до неї внесено запис від 04.07.2016 року про поновлення виключених штрафних санкцій за податковим повідомленням рішенням № 000691510 та 29.08.2016 року внесено запис про донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 05.07.2016 року № , прийнятого за результатами адміністративного оскарження рішення від 18.03.2016 року № 000681510.

Порядком передбачено, що на підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Оскаржується в судовому порядку»). У разі внесення вказаної інформації до настання граничного строку сплати/зменшення - відповідні облікові показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участі у розрахунках

Проте за даними облікової картки позивача судом встановлено, що вона не містить відомостей щодо оскарження податкових повідомлень рішень від 18.03.2016 року № 000681510 та від 05.07.2016 року № .

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться.

Проте, облікова картка позивача не містить відомостей про скасування вказаних податкових повідомлень рішень постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року у справі № 820/4276/16.

Отже, з урахуванням положень п.1 розділу 3 Порядку за умови відсутності інформації про початок процедури адміністративного та/або судового оскарження з дня настання граничного строку сплати/зменшення відповідні донараховані/зменшені суми в ІКП визначені ними грошові зобов'язання брали участь у розрахунках, в тому числі нарахуванні пені в порядку, визначеному ст.129 ПК України.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, про те що позові вимоги в частині - визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Харківській області щодо нарахування в інтегрованій картці Приватного акціонерного товариства "Мехтранс" інформаційної системи Державної фіскальної служби України пені в розмірі 20 446,67 грн. і зобов'язання з ПДВ в розмірі 43 892,54 грн. та , відповідно, зобов'язання внести зміни до інтегрованої картки Приватного акціонерного товариства "Мехтранс" з податку на додану вартість шляхом виключення з неї відомостей про нараховану пеню в розмірі 20 446,67 грн. і зобов'язання з ПДВ в розмірі 43 892,54 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним і скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31 січня 2018 року № 6697-17 про опис майна у податкову заставу та визнати протиправною і скасувати податкової вимоги Головного управління ДФС у Харківській області від 31 січня 2018 року № 6697-17, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом на підставі положень ст..59 ПК України сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу від 31.01.2018 року № 6697-17, відповідно до якої за підприємством станом на 30.01.2018 року рахується заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 64288.90 грн. (основний платіж). Винесення податкової вимоги стало підставою для прийняття 31.01.2018 року рішення № 6697-17 про опис майна у податкову заставу.

Відповідно до положень 14.1.175. ст..14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Приписами ст.59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (п.89.1.1 ст.89 ПК України); у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (89.1.2 ст.89 ПК України) у податкового органу з метою забезпечення сплати грошового зобов'язання виникає право податкової застави.

Із дослідженої в судовому засіданні облікової картки позивача судом встановлено, що станом на 01.01.2018 року за підприємством рахувалася недоїмка по сплаті ПДВ у розмірі 64288.89 грн.; 26.01.2018 року підприємством сплачено до бюджету 197227.00 грн., внаслідок чого недоїмка зменшена до 62372.00 грн., та у картці відображено переплату у розмірі 132938.11 грн.; 30.01.2018 року у картці відображено операцію по нарахуванню ПДВ по декларації від 18.01.2018 року № (термін сплати 30.01.2018 року) внаслідок чого відбулося зменшення наявної переплати та збільшенню недоїмки по декларації з ПДВ від 18.01.2018 року № на 64288.89 грн.

Оскільки судовим розглядом встановлено неправомірність визначення підприємству заборгованості з податку на додану вартість, нарахування пені та відповідно погашення заборгованості минулих періодів за умови відсутності вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що податковим органом не доведено правомірності формування податкової вимоги на суму 64288.89 грн. та відповідно винесення рішення про опис майна у податкову заставу.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головного управління ДФС у Харківській області до фактичного виконання рішення по цій справі не нараховувати пеню, пов'язану з існуванням неправомірно сформованої заборгованості в сумі 64288,89 грн., то суд звертає увагу на те, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, вимоги про обтяження відповідача обов'язком утриматися від нарахування пені, є передчасними, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст..139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд

вирішив

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо нарахування в інтегрованій картці Приватного акціонерного товариства "Мехтранс" інформаційної системи Державної фіскальної служби України пені в розмірі 20 446,67 грн. і зобов'язання з ПДВ в розмірі 43 892,54 грн.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Харківській області внести зміни до інтегрованої картки Приватного акціонерного товариства "Мехтранс" з податку на додану вартість шляхом виключення з неї відомостей про нараховану пеню в розмірі 20 446,67 грн. і зобов'язання з ПДВ в розмірі 43 892,54 грн.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31 січня 2018 року № 6697-17 про опис майна у податкову заставу.

Визнати протиправною і скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Харківській області від 31 січня 2018 року № 6697-17.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Мехтранс" ( 61052, м. Харків, провулок Чайкіної Лізи, буд. 17, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська,46, ) судовий збір у розмірі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири )грн.00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У повному обсязі рішення виготовлено 01.06.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.