Справа № 826/15076/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2018 року № 826/15076/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмовго провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Маркет Інвест»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет Інвест» (далі по тексту - позивач,) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУ ДФС у м.Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № від 08.09.2016 та № від 08.07.2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року суддею Векуа Н.Г. прийнято справу до свого провадження у зв'язку з припиненням повноважень судді Шулежка В.П., в провадженні якого вона перебувала та не була ним розглянута.

В судовому засіданні 24.07.2017 року судом ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновок контролюючого органу що, викладені в акті перевірки про нереальність господарських операцій із контрагентами є безпідставними, оскільки у підприємства є всі належним чином оформлені документи, що підтверджують дійсність господарських операцій, тому вимог податкового законодавства позивач не порушував. При цьому, позивач звертає увагу, що всі первинні документи, які складалися при документуванні господарських операцій, відповідають вимогам чинного законодавства та є достатньою законною підставою для відображення в бухгалтерському і податковому обліку відповідних операцій.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та, просив позов задовольнити, акцентуючи увагу, що твердження перевіряючих про те, що реальність здійснення господарських операцій підприємствами постачальниками належним чином документально не доведена, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, що тягне за собою відсутність підстав у TOB «Маркет Інвест» декларування сум по операціям з придбання товарів у вищезазначених контрагентів постачальників не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких прийшли посадові особи ГУ ДФС в м. Києві в ході проведення перевірки. Позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно, тому просить суд їх скасувати.

Представник відповідача позов заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, які долучено до матеріалів справи,вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

ТОВ «Маркет Інвест» зареєстроване як юридична особа за кодом та взято на податковий облік в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 22.08.2013р. Основним видом економічної діяльності ТОВ "Маркет Інвест" є оптова торгівля відходами та брухтом (46.77), інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (46.72), транспортне оброблення вантажів(52.24), неспеціалізована оптова торгівля (46.90).

У відповідності до п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75,ст..77,82 Податкового кодексу України, відповідно до плану графіка проведення планових виїзних перевірок контролюючим органом проведено перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.08.2013 по 31.12.2015 рр. ТОВ «Маркет Інвест» (). За результатами проведеної перевірки Відповідачем складено Акт від 22.06.2016 № 176/26-15-14-01-04/38865577.

Відповідно до Акту, за результатами перевірки було встановлено наступні порушення :

1) порушено пп.14.1.36 п.14.1. ст.14, пп.134.1 ст.134 ПКУ, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за 2015 рік в загальному розмірі на 39 951 744,00 гри.

2) Порушено пп.4918.3 п49.18 ст49 п.п.54.3.1 п.54.3 ст.54 розділу ІІ ПКУ, в результаті чого платником несвоєчасно подано декларацію з податку на прибуток за 2013 рік.

3) порушено пп.14.1.108 п.14.1. ст. 14, п.п. 14.1.185 п.14.1. ст. 14, п.185.1. ст. 185 ПКУ, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість за грудень 2015 року у розмірі 38 196, 00 грн. та встановлено завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2015 року на 297 406, 00 грн.

4) порушено п.п. 49.18.1. п.48.18 ст. 48, п.п. 54.3.1. п.54.3. ст. 54 розділу II ПКУ та пп.203.1. ст.203 розділу V ПКУ платником не подано декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року та листопад 2014 року.

Не погоджуючись з висновками перевіряючих, вказаними в Акті перевірки, TOB «Маркет Інвест» було подано Заперечення на Акт перевірки до ГУ ДФС у м. Києві.

Листом від 05.07.2016 р. № 15024/10/26-15-14-01-04 відповідачем надано відповідь «Про розгляд заперечення», з результатом про скасування п. 4 Акту (порушення п.п. 49.18.1. п.48.18 ст. 48, п.п. 54.3.1. п.54.3. ст. 54 розділу II ПКУ та пп.203.1. ст.203 розділу V ПКУ). У решті вимог TOB «Маркет Інвест» було відмовлено.

За результатами вищезазначених висновків, контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 08.07.2016 р. № та №, якими збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств у розмірі 39 951 744, 00 грн. та платежем податок на додану вартість у розмірі 38 196, 00 грн. відповідно.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями та Актом перевірки, позивачем 18.07. 2016 р. подано скаргу до ДФС України.

ДФС України своїм рішенням частково задовольнила скаргу TOB «Маркет Інвест». ДФС України скасувало повідомленням-рішенням № від 08.07.2016 року в частині донарахувань по операціях за період 2015 року щодо яких підтверджено здійснення оплати TOB «Маркет Інвест» на користь ПП «Інженерні мережі» та TOB «Промислова компанія «Еверест», а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення ГУ ДФСУ в м. Києві від 08.07.2016 року № та повідомлення-рішення ГУДФС у м. Києві від 08.07.2016 року №, залишено без змін.

09.09.2016 року TOB «Маркет Інвест» отримало податкове повідомлення - рішення за № від 08.09.2016 року, яке вже містило зменшену суму грошового зобов'язання, а саме суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств у розмірі 1 942 431, 00 грн. Таким чином, в результаті скасування повідомленням-рішенням № від 08.07.2016 року Державною фіскальною службою України було зменшене нарахування суму грошового зобов'язання з 39 951 744, 00 гри. до 1 942 431, 00 гри.

Позивач не погоджуючись з вищевказаними в Акті перевірки висновками перевіряючих, вважає їх помилковими, надуманими, такими, що не відповідають фактичним обставинам та такими, що виникли в результаті неналежного аналізу перевіряючими договорів та інших документів TOB «Маркет Інвест», невірного тлумачення умов укладених договорів та чинного законодавства України. Таким чином, вважає, що податкові повідомлення-рішення № від 08 вересня 2016 року та № від 08 липня 2016 року мають бути скасовані, тому не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач, вважаючи, рішення відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (ПК України).

Згідно ст. 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п.п. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях, і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала здасть у здійсненні господарської операції.

Згідно з ч.2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 185.1. ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а)постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх послут) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); г)вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі -експорт);е) постачання послуг з міжнародних перевезеш, пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.п 14.1.185. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст.134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

У випадку якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Статтями 138 - 140 Податкового кодексу України встановлений перелік різниць, на які

коригується фінансовий результат до оподаткування. Зазначений перелік не містить різниць, які б передбачали коригування фінансового результату до оподаткування на витрати за операціями, що не пов'язані з господарською діяльністю платника податків або операціями, що мають ознаки нереальності.

Як вбачається із спірних податкових вимог та свідчать встановлені обставини справи.

Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що TOB «Маркет Інвест» (покупець) мало взаємовідносини з підприємством ПП «Інженерні мережі» (продавець). Між ними, укладено договір №27-МІ від 20.07.2015, відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити брухт та відходи чорних металів - ДСТУ 4121-2002 (надалі - Товар).

Відповідно до договору, підтвердженням належної якості є оформлений сертифікат якості та обовязкові додатки, що передбачені ДСТУ 4121-2002.

На виконання умов даного договору підприємством ПП «Інженерні мережі» виписано на адресу TOB «МАРКЕТ ІНВЕСТ» видаткові накладні та акти приймання - передачі металобрухту на загальну суму 11574995.09 грн.(без ПДВ).

Під час проведення перевірки підприємству було надано запит контролюючого органу від 06.06.2016 за №12436/10/26-15-14-01-04 щодо надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ПП «Інженерні мережі», в т.ч. документи щодо підтвердження відповідності продукції (сертифікати якості, посвідчення про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність, акти про походження товару, декларації про відповідність, сертифікати відповідності, застосування яких передбачено нормативно-правовими актами або договором, а також інші документи, які передбачені затвердженими технічними регламентами). Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про металобрухт» металобрухт - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави. Документи у сфері роботи з металобрухтом - документи , що містять дані про походження і власника металобрухту, відповідність його встановленим стандартам, нормам і правилам, вибухову , пожежну, екологічну та радіаційну безпеку.

Оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов'язковим.

Так, відповідно до п.2.1 вищевказаного договору, що укладений між TOB «МАРКЕТ ІНВЕСТ» та ПП «Інженерні мережі» товар повинен бути безпечним по наступним параметрам: вибухобезпечний, не радіаційний, без токсичних включень та хімічного забруднення. Постачальник гарантує радіаційну, хімічну безпечність брухту, що постачається, відсутність вибухонебезпечних предметів та закритих частин в брухті,що постачається. Відповідно до п.3.5 даного договору - поставка супроводжується наступними документами: залізничними накладними (товарно-транспортними накладними), сертифікат якості відправника з обов'язковим зазначенням видів брухту, посвідчення про вибухонебезпечність, протокол (посвідчення) радіологічного контролю, акт походження брухту.

Проте, як зазначено в акті перевірки, актів походження брухту, сертифікатів якості відправника з обов'язковим зазначенням видів брухту, посвідчень про вибухонебезпечність, протоколів (посвідчень) радіологічного контролю, до перевірки та станом на момент реєстрації акта перевірки - не надано. Також, позивачем не було долучено до свого заперечення на акт цих документів, як додаткових доказів. Таким чином, до перевірки не надано підтверджуючих документів,передбачених чинним законодавством щодо реалізації брухту та відходів чорних металів та документів передбачених договором поставки , укладеного між TOB «Маркет інвест» та ПП «Інженерні мережі».

Контролюючим органом відповідно до проведеного аналізу ланцюгу постачання брухту та відходів чорних металів не встановлено походження товару, який реалізовано ПП «Інженерні мережі» в адресу TOB «Маркет інвест».

Також, під час проведення перевірки встановлено, що TOB «Маркет Інвест»- «Покупець» мало взаємовідносини з TOB «Промислова компанія «Еверест»- «Постачальник». Відповідно до наданого договору №07/07-15 МИ-Э від 07.07.2015р. на придбання лому та відходів чорних металів - ДСТУ 412.1-2002, TOB «Маркет Інвест» від TOB «Промислова компанія «Еверест» отримано видаткові та податкові накладні на суму 210440379.99 грн. (без ПДВ).

Відповідно до наданої до перевірки оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 по контрагенту TOB «Промислова компанія «Еверест», кредиторська заборгованість станом на 31.12.2015 становить 10791284.24 грн.

Під час перевірки TOB «Маркет Інвест» не було надано Договір поставки №312 від 07.07.2015, який зазначено у Додаткових угодах від 07.07.2015 б/н до Договору №07/07-15 МИ-Э від 07.07.2015 та згідно з яким TOB «Маркет Інвест» може бути визнаним власником вантажу, що транспортується.

Крім того, під час проведення перевірки позивачем не надано до перевірки документів щодо походження та власника металобрухту, який реалізовано на адресу TOB «МАРКЕТ ІНВЕСТ» постачальником TOB «Промислова компанія «Еверест».

Стосовно зауважень контролюючого органу про не надання під час проведення перевірки зазначених вище документів представник позивача пояснив, що ТОВ «Маркет Інвест» не займається прийманням металобрухту від юридичних і фізичних осіб, та не має у своєму розпорядженні приймальних пунктів задля здійснення такого роду діяльності. Основний вид діяльності підприємства - це оптова торгівля відходами та брухтом. Тобто , саме постачальники ТОВ «Маркет Інвест» займаються прийманням та переробкою брухту чорних металів та вже в подальшому реалізують перероблену продукцію (товар) вагонними нормами на адресу покупця (ТОВ «Маркет Інвест»). В свою чергу, позивач, реалізує товар (металобрухт) на металургійні комбінати України (згідно укладених господарських договорів), де він приймається по вазі і якості та складається приймально - сдавальний акт форми 69. Весь товар постачається на металургійні комбінати в залізничних піввагонах та його доставка здійснюється підприємствами Укрзалізниці. Посилання перевіряючих на те, що документи були надані не в повному обсязі безпідставні і необгрунтовані з наступних підстав. Сертифікат якості на метали чорні вторинні, посвідчення про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність (глава 3 п.17.1. Приложения 14 к Соглашению о международном железнодорожном грузовом сообщении) - є супровідними документами, які додаються до комплекту перевізних документів при перевезенні вантажу залізницею, тобто вони не є первинними документами у розрізі бухгалтерського та податкового обліку та не впливають на формування витрат та доходів підприємства.

Згідно абз 1 п. 1.2. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за N 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138) та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 863/5084 (далі - Правила N 644) Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. В абз. 2 Правил N 644 зазначено, що оригінали супровідних документів в паперовому вигляді направляються відправником безпосередньо одержувачу. Тобто, оригінали даних документів надавались Постачальником Вантажовідправнику (який здійснює транспортне експедирування вантажу) та супроводжували вантаж на всьому шляху його прямування і в подальшому передавались безпосередньо одержувачу вантажу (металургійному підприємству) де в подальшому зберігаються. Про цю норму неодноразово наголошувалось перевіряючим під час проведення перевірки, однак вона була ними безпідставно відхилена В додаткових письмових поясненнях позивач повідомив, що транспортно-експедиційне обслуговування вантажів здійснювала компанія ТОВ «Компанія Глобалпроект» відповідно до укладеного договору від 01.04.2015р. № 3 ГП-МИ.

В судове засідання для огляду суду залізничні накладні та приймально - сдавальні акти форми 69 позивачем надано не було. Крім того, актів походження брухту, сертифікатів якості відправника з обов'язковим зазначенням видів брухту, посвідчень про вибухонебезпечність, протоколів (посвідчень) радіологічного контролю, або копій зазначених документів суду не надано.

Згідно зареєстрованих податкових накладних в ІС «ЄРПН» встановлено, що за період взаємовідносин між ТОВ «Промислова компанія «Еверест» та TOB «Маркет Інвест», задекларовано значні обсяги реалізації брухту різних металів та ПММ, які потребують значної кількості трудовитрат, наявність навантаження брухту, наявність спеціального обладнання для навантажувально-розвантажувальних робіт тощо.

Водночас, за результатом складеного товарного балансу по TOB «Промислова компанія «Еверест» за період з 01.08.2015 по 31.12.2015 встановлено невідповідність кількості придбаного та реалізованого на території України та експортованого брухту за межі митної території України. Таким чином, вищевикладене свідчить про маніпулювання звітними даними та даними податкових накладних, оскільки ТОВ «Промислова компанія «Еверест» за відсутності реального придбання відповідної кількості металобрухту декларує реалізацію даного виду товару на на ТОВ «Маркет Інвест» таким чином проводячи транзитні фінансові потоки, спрямовані на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові метою заниження фінансового результату, не мають реального товарного характеру по ланцюгу постачання ТМЦ.

Фактично ТОВ «Промислова компанія «Еверест» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з постачання металобрухту на користь ТОВ «Маркет Інвест» і складено первинні бухгалтерські документи всупереч норм ч.1.ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Оскільки відсутній факт формування з абзацом другим ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок то придбання у інших суб'єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п'ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Суд звертає увагу, що позивачем не було надано суду документів на підтвердження належності металобрухту його контрагенту або набуття останнім на нього права власності у визначений законодавством спосіб.

Згідно з висновками акта перевірки, в порушення п.п.14.1.36 п. 14.1 ст.14, пп.134.1.1. п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248), TOB «МАРКЕТ ІНВЕСТ» по взаємовідносинах з вищезазначеними контрагентами-постачальниками, неправомірно визначено показники податкової декларації з податку на прибуток підприємства, шляхом заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або МСФЗ за2015 рік на суму 222 015 375 ,00 грн.

Також під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що TOB «МАРКЕТ ІНВЕСТ» у періоді, що підлягав перевірці, укладено договір постачання №3055 від 17.07.2015 з TOB «Арселор Міттал Кривий ріг» - Покупець, щодо реалізації брухту та відходів металів (пільга з ПДВ оподатковується за 0 ставкою). Відповідно до додаткової угоди від 30.10.2015 до даного договору, при належному виконанні Продавцем зобов'язань згідно п.1 даної додаткової угоди, Покупець зобов'язаний виплатити доплату у розмірі 145 грн. до цін, що зазначені у специфікаціях, відвантаження металобрухту по яким відбувається у строк з 11.10.2015 по 28.10.2015 включно. Відповідно до п. З зазначеного договору оплата доплати здійснюється згідно з виставленими Продавцем рахунками - фактурами та додатковими актами за поставлений металобрухт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Покупця з відстрочкою платежу 5 (п'ять) календарних днів з дати виставлення рахунку - фактури і додаткового акту.

На виконання умов додаткової угоди підприємством TOB «МАРКЕТ ІНВЕСТ» виписано наступні акти приймання - передачі на загальну суму на суму 1678011,05 грн. без ПДВ.

Таким чином, згідно з висновками акта перевірки, в порушення пп. 14.1.108. п.14.1 ст. 14, п,п 14.1.185. п.14.1 ст., п.185.1. ст.185 Податкового кодексу України підприємством занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість по операціям з отримання бонусів від постачальника на суму 335602 грн.

Відповідно до пп. 14.1.108. п.14.1 ст. 14 ПКУ «Маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забепечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання ту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та лізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги)». Відповідно до п.185.1. ст.185 ПКУ «Об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти чи позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, мобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом».

Відповідно до п.п 14.1.185. п.14.1 ст. 14 ПКУ «постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії провадження певної діяльності.

З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є:

а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору;

б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку;

в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі;

г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а ж їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності;

г) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг;

д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними.

Отже, при наданні покупцем доплати (винагороди, бонусу) постачальнику в зв'язку з певних обсягів та якості постачання товарів, реалізованих таким постачальником, об'єктом оподаткування ПДВ є маркетингові послуги, а мотиваційні та стимулюючі виплати, в чергу, є компенсацією вартості таких послуг.

Зважаючи на викладене, у постачальника при отриманні мотиваційних виплат (винагород, бонусів) від покупця в з досягненням певних обсягів та якості постачання товарів, реалізованих таким, виникають податкові зобов'язання з ПДВ на суму отриманих мотиваційних виплат (бонусів).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, в порушення пп.14.1.108. п.14.1 ст. 14, п.п 14.1.185. 1ст., п. 185 1. ст.185 ПКУ підприємством занижено податкові зобов'язання з податку на додану по операціям з отримання бонусів від постачальника з загальному розмірі 335602,00 грн.

Статтею 4 «Основні принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності» Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Виходячи з вищевикладеного, якщо операції платника податків з придбання товарів, робіт(послуг) визнані контролюючим органом як такі, що містять ознаки нереальності, то, відповідно, платник податків не має права відображати такі операції як операції з придбання товарів, робіт (послуг). В той же час, такі операції повинні відображатись згідно бухгалтерського обліку відповідно до їх сутності, фактичного змісту.

Таким чином, платник податків не має права відображати в бухгалтерському обліку витрати щодо товарів, робіт (послуг), поставка яких містить ознаки нереальності, оскільки операції з придбання та використання товарів, робіт (послуг) в діяльності платника податків фактично не здійснювались.

Водночас, якщо встановлено факт перерахування платником податків коштів за операцією з поставки товарів, робіт (послуг), яка визнана нереальною, то така оплата повинна кваліфікуватись не як оплата за товари, роботи (послуги), а як безповоротна фінансова допомога, надана іншому платнику податків. Операція з надання безповоротної фінансової допомоги відповідає визначенню витрат, оскільки призводить до зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів, а саме грошових коштів. Відтак, така операція повинна відображатись платником податків у складі витрат поточного періоду та враховуватись при розрахунку фінансового результату до оподаткування.

При цьому, статтями 138 - 140 Податкового кодексу України не передбачено окремого виду різниць, який би зобов'язував платників податку коригувати фінансовий результат до оподаткування на суму наданої безповоротної фінансової допомоги.

Відповідно до п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених піт. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню судом не підлягають.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет Інвест»відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа