Справа № 820/2141/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
про закриття провадження у справі
31.05.2018 Справа № 820/2141/18
В обґрунтування заяви третьою особою вказано, що дана справа не підсудна адміністративним судам та повідомила, що при розгляді справи №820/271/18 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав ухвалою від 19.04.2018 задоволено заяву ПАТ "ПУМБ" та закрито провадження у справі.
Представником позивача через канцелярію суду 31.05.2018 надано заперечення на заяву ФОП ОСОБА_5, які мотивовані тим, що у справі №820/2141/18 спір є виключно публічно-правовим, оскільки виключно незаконними діями державного реєстратора Неженської Г.В. порушені законні права та інтереси ПАТ «ПУМБ» як власника нерухомого майна.
У підготовчому засіданні 31.05.2018 представник позивача підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на заяву третьої особи про закриття провадження у справі та просив суд відмовити у її задоволенні.
У підготовче засідання відповідач та третя особа або їх представники не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог процесуального законодавства, від відповідача надішло клопотання про розгляд справи без її участі.
Згідно з ч.1 ст.181 КАС України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 22.12.2017 року державним реєстратором філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Неженською Галиною Валентинівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номерам 38903919,
Позивач зазначає, що підставою для реєстрації переходу прав власності на нерухоме майно від ПАТ «ПУМБ» до ФОП ОСОБА_5 стало подане відповідачу третьою особою рішення господарського суду Харківської області від 02.04.2015 по справі №922/765/15, відповідно до резолютивної частини якого судом витребувано нерухоме майно із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сур'я» до володіння третьої особи, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сур'я» із вищевказаного нерухомого майна.
Згідно з вказаним рішенням господарський суд Харківської області дійшов висновку про те, що власником нерухомого майна є Третя особа, зважаючи на набрання законної сили рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.02.2014 по справі №638/8925/13-ц, відповідно до якого судом визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.2006 року №9256, укладений між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_7
При цьому, рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.02.2014 по справі №638/8925/13-ц скасовано рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2017 року по справі №638/8925/13-ц.
Позивач у позові зазначає, що вказані рішення Господарського суду Харківської області від 02.04.2015 року по справі №922/765/15 та рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.02.2014 року по справі №638/8925/13-ц, мають іншу правову природу (відмінну від реєстрації речового права), та самі по собі не свідчать та не підтверджують набуття третьою особою права власності на нерухоме майно та не можуть бути підставою для реєстрації права власності на таке майно, у той час як третьою особою надано до суду докази, які свідчать про те, що вона вважає, що право власності на нерухоме майно належить саме їй.
Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право. Суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відмова від права на звернення до суду є недійсною. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Стаття 2 КАС Країни визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України регламентовано, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
За правилами частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із реєстрацією майнових прав, невиконанням умов цивільно-правової угоди, що випливають із договірних відносин, то за таких обставин спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Зазначена правова позиція суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 802/1792/17-а (постанова від 21.03.2018).
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч.2 ст.238 КАС України).
За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктний склад цього спору, суд приходить до висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами господарського судочинства.
Керуючись ст.ст.4-12, 166, 189, 205, 238, 239, 243, 247, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до Державного реєстратора Неженської Галини Валентинівни Філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради , третя особа - Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 про скасування рішення на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України - задовольнити.
Роз'яснити позивачу, що спір має бути вирішений за правилами господарського судочинства.
Роз'яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 04 червня 2018 року.

Суддя Котеньов О.Г.