Справа № 554/2488/18
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.05.2018 Справа № 554/2488/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., з участю секретаря Різник А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава Сергеєва Ростислава Євгеновича, третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови серії ВР №153789 від 30.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень,

в с т а н о в и в:

11.04.2018 року позивач Сергеєв Р.Є. звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава Сергеєва Ростислава Євгеновича, третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України про визнання дій незаконними і скасування постанови серії ВР №153789 від 30.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів порушення ним Правил дорожнього руху, оскільки він рухався від площі Зигіна по вул. М.Бірюзова, до пров. Шевченка в м. Полтаві, де зупинився біля кафе «Валбер», втім поліцейський наголошував, що позивач проїхав перехрестя вулиць М.Бірюзова та П.Юрченка на червоний сигнал світлофора.

Позивач надав заяву про проведення розгляду справи у його відсутність.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, надали відзив та прохали розглянути справу у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

У відповідності до постанови ВР №153789 від 30.03.2018 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він 30.03.2018 року о 18.34 годин у місті Полтава, керуючи транспортним засобом автомобілем Тойота Камрі д.н. НОМЕР_1 проїхав регульоване перехрестя вул. М.Бірюзова та вул. П.Юрченка на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.5).

Дослідженими судом відеозаписом, наданим відповідачем на підтвердження фіксації правопорушення, встановлено, що автомобіль темного кольору, марки та номерного знаку якого не видно, але за зовнішніми ознаками схожий на Тойоту, з великою швидкістю завершував маневр проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофора. При цьому не доведено, що він мав можливість зупинити свій автомобіль перед перехрестям не вдаючись до екстреного гальмування. Також вбачається, що він дотримався безпеки руху та не створив жодних перешкод іншим учасникам руху, після чого на кілька секунд зник з поля зору відеокамери. В подальшому працівники поліції наздогнали та зупинили автомобіль Тойота Камрі темного кольору д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який заперечив свою провину. Інші схожі автомобілі в полі зору були відсутні.

Інші докази суду не надані.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.23,25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Водночас, п. 16.8 Правил дорожнього руху України зобов'язує водія, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Крім того, згідно з п.8.11 Правил дорожнього руху України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засобу в місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Стаття 22 КУпАП (норма загальної частини КУпАП, яка розповсюджує свою дію також на правопорушення, передбачені особливою частиною КУпАП) передбачає можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням. Таке рішення можливе у разі невеликої суспільної шкідливості діяння та відсутності внаслідок нього збитків державним чи суспільним інтересам.

При цьому пункт 10 ч.2 ст.245 КАС України визначає, що суд може обрати інший спосіб інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів, що повністю відповідає завданням справедливого адміністративного судочинства (ст.2 КАС України).

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинене правопорушення за конкретних обставин справи, не спричинило жодних збитків державним чи суспільним інтересам, у зв'язку з чим визнається судом малозначним.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу зі звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 2,6,77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 22 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії ВР №153789 від 30.03.2018 року за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати в частині накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн., звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю діяння і обмежитись усним зауваженням, в іншій частині дану постанову залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М.Микитенко