Справа № 804/8509/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року справа № 804/8509/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акам» до Дніпропетровської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 110120002/2016/5000031/1 від 14.11.2016 р., та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

01 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Акам» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 31.03.2017 р. (а.с. 114), просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 110120002/2016/5000031/1 від 14.11.2016 р., а також зобовязати Дніпропетровську митницю ДФС підготувати висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно сплачені митні платежі у розмірі 9 523,53 грн., та подати його на виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області для перерахування позивачу надмірно сплачених грошових коштів.

Ухвалою суду від 31.03.2017 р. здійснено заміну відповідача у справі з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на належного - Дніпропетровську митницю ДФС.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що 27.10.2016 року ТОВ «Акам» звернулося до відповідача з приводу митного оформлення товару, а саме: абразивний матеріал, який надійшов від компанії «Luna Abrasivi S.r.I.», Італія, на підставі контракту №0809166 від 08.09.2016 р. на поставку продукції, та специфікації №1 від 08.09.2016 р. до зазначеного контракту. Позивач вважає, що надав митному органу всі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України для митного оформлення товару, натомість, відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару. Зазначене рішення позивач вважає протиправним, посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для застосування другорядних методів визначення вартості товару, оскільки при митному оформленні товару відповідачем не було встановлено фактів, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товару. Також, позивач посилається на перелік наданих до митного оформлення товару документів та стверджує, що вони повністю ідентифікуються із партією поставленого за контрактом товару, підтверджують заявлену його вартість, а також витрати на транспортування. Посилаючись на викладені обставини у їх сукупності, позивач просить визнати протиправними та скасувати оскаржуване рішення Дніпропетровської митниці ДФС, а також з метою повернення надміру сплачених коштів просить зобовязати відповідача підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачені митні платежі у розмірі 9 523,53 грн. (а.с. 57-59).

Представником відповідача за довіреністю ОСОБА_1 надані заперечення проти позову, згідно яких, ТОВ «Акам» звернулось до митного посту Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення в режимі «імпорт» товару «камені точильні та аналогічні вироби, з агломерованим напиленням зі штучного алмазу в робочий частині: сектор для граніту, алмазний тангенціальний сектор, камені точильні та аналогічні вироби, з агломерованих натуральних абразивів зі звязувальними речовинами в робочий частині: сектори для обробки граніту», виробництва Італія, імпортованого за контрактом №0809166 від 08.09.2016 р. компанією «Luna Abrasivi S.r.I.», з наданням для здійснення митного оформлення електронної митної декларації, яку зареєстровано за №110120002/2016/509960 від 03.11.2016 р. Під час митного оформлення, в автоматизованому порядку спрацювало повідомлення про необхідність здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, за результатами якого встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У звязку із наявністю сумнівів щодо правильності визначення позивачем митної вартості товару, митним органом було повідомлено ТОВ «Акам» про необхідність надання додаткових документів для визначення митної вартості товару, які у встановлений для виконання строк під час проведення консультацій позивачем надані не були, у звязку з чим відповідачем прийнято рішення про визначення митної вартості товару, яким проведено коригування митної вартості партії товару та визначено її за другорядним методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. За результатом митного оформлення товару, ТОВ «Акам» надано дозвіл на випуск товару у вільний обіг під гарантію сплати до державного бюджету податків та зборів відповідно до митної вартості, визначеної митним органом на рівні 4,40 євро за 1 кг. Посилаючись на законність дій Дніпропетровської митниці, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 136-141, 160-166)

Представником третьої особи за довіреністю ОСОБА_2 надані заперечення проти задоволення позовних вимог в частині зобовязання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягнути з державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачені кошти, оскільки повернення надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів органом Державного казначейства здійснюється на підставі Висновку митного органу, що проводив оформлення митної декларації (а.с. 108-109).

В судове засідання 11.12.2017 року представники позивача та третьої особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули. Водночас, представником позивача за довіреністю ОСОБА_3 02.10.2017 року подано заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження (а.с. 172).

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 клопотань про допит свідків або проведення судових експертиз не заявила, додаткових доказів у справі не надала (а.с. 191-193).

За викладених обставин, та враховуючи відсутність потреби у виклику свідків чи проведенні судових експертиз, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, розгляд справи завершено в порядку письмового провадження.

При цьому, дата виходу суду з письмового провадження з рішенням по суті спору припадає на період, коли вступили в дію норми КАС України в новій редакції.

Так, на момент розгляду справи в порядку письмового провадження Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.

Відтак, справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до норм КАС України в новій редакції, з винесенням рішення по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

08.09.2016 року між ТОВ «Акам» та Luna Abrasivi S.r.I. (Італія) укладений контракт № 080916 (надалі по тексту - контракт) на придбання товару, відповідно до специфікації.

Специфікацією №1 від 08.09.2016 р. до цього контракту передбачено, що продавець Luna Abrasivi S.r.I. зобовязався продати, а покупець ТОВ «Акам» купити товар загальною вартістю 5852,20 євро. Поставка здійснюється на умовах: EXW; умови оплати: 50% передплати - 2926,10 євро, та 50% - 2926,10 євро протягом 30 днів від дати інвойсу (а.с. 60-64).

На виконання контракту та Специфікації №1 від 08.09.2016 р. до нього, ТОВ «Акам» (надалі по тексту - декларант) було ввезено на митну територію України у митному режимі імпорту товари під найменуванням «камені точильні та аналогічні вироби, з агломерованим напиленням зі штучного алмазу в робочий частині: сектор для граніту, алмазний тангенціальний сектор» за ціною 52,6170 євро/кг, та «камені точильні та аналогічні вироби, з агломерованих натуральних абразивів зі звязувальними речовинами в робочий частині: сектори для обробки граніту, FRANKFURT SECTORS для мармуру» за ціною 2,3977 євро/кг.

03.11.2016 року декларантом для здійснення митного оформлення зазначеного товару подано митну декларацію № 110120002/2016/509960. Визначення заявленої митної вартості товарів здійснено за основним методом - за ціною контракту, на рівні 2,3977 євро/кг (а.с. 151-153).

На підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її обчислення, одночасно з митною декларацією № 110120002/2016/509960 від 03.11.2016 р. декларантом було подано наступні документи: пакувальний лист від 11.10.2016 р.; рахунок - фактура (інвойс) № 360/2016 від 11.10.2016 р.; контракт № 080916 від 08.09.2016 р. та специфікація №1 до нього; прайс-лист від 01.09.2016 р.; платіжне доручення №1116 про передплату за товар від 20.09.2016 р.; висновок № 375З 4-Ю від 31.10.2016 р.; рахунок на транспортно-експедиційні послуги № 594 від 27.10.2016 р.; договір на транспортно-експедиційні послуги № 587 від 05.05.2016 р.; договір на транспортні послуги між експедитором та перевізником № 256 від 08.09.2016 р.; довідка про транспортні витрати № 27/10 від 27.10.2016 р.; CMR №961564 від 12.10.2016 р.; сертифікат походження; експортну вантажну митну декларацію №MRN 16ITQXJO 10048477Е1 від 14.10.2016 р. (а.с. 65-78).

03.11.2017 року від митного органу надійшло електронне повідомлення про те, що подані документи містять розбіжності, у зв'язку з чим, декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно п.3. ст.53 МК України, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) прейскуранти виробника товару; 7) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Декларанту повідомлено про право за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (а.с. 79-80).

ТОВ «Акам» подано до митного органу додаткові документи: платіжне доручення №1655 про сплату транспортно-експедиційних послуг від 04.11.2016 р.; контракт-заявка № Ф3699 від 07.10.2016 р.; акт виконаних робіт на транспортно-експедиційні послуги № 592 від 28.10.2016 р.; переклад рахунку - фактури (інвойс) № 360/2016 від 11.10.2016 р.; переклад експортних ВМД №MRN 16ITQXJO 10048477Е1 від 14.10.2016 р.; лист Luna Abrasivi S.r.I. від 09.11.2016 р.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару, між позивачем та відповідачем були проведені консультації шляхом електронного листування (а.с. 81-90).

За результатами проведеної консультації встановлено, що згідно з положеннями ч.6 ст.54 Митного кодексу України заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано внаслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів.

14.11.2016 року митним органом прийнято рішення № 110120002/2016/5000031/1 про коригування митної вартості товару, яким митний орган здійснив коригування та визначив заявлену митну вартість у розмірі 2611,84 євро. Визначення скоригованої заявленої митної вартості товарів здійснено за другорядним методом - за ціною аналогічних товарів, на рівні 4,40 євро за 1 кг (а.с. 142-143).

В обґрунтування спірного рішення митним органом зазначено наступне:

- оцінюваний товар, виробництва Італії, імпортовано на адресу ТОВ «Акам» на підставі додатку №1 від 08.09.2016 р. до контракту від 08.09.2016 р. № 08092016, укладеного з виробником товару - компанією Luna Abrasivi S.r.I. (Італія). Поставка здійснювалась на умовах поставки ЕХW Vezzano Ligure» (Італія). Згідно Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою, умови поставки ЕХW передбачають, що продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки з постачання, тоді, коли передав товар у розпорядження покупця на власному підприємстві або в іншому зазначеному місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі). Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне оформлення товару для експорту. Відповідно до даних умов поставки, до митної вартості включаються фактурна вартість товару, митні збори та платежі у країні експорту, витрати із завантаження, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до товаротранспортної накладної А№961564 від 12.10.2016 р., перевізником товару є фірма «МІСНАIL М.ВЕLЕN». Разом з тим, договірні стосунки експедитора ТОВ «Фортуна Плюс» з перевізником не підтверджено, калькуляція, видана перевізником ТОВ «Фортуна Плюс», суперечить вимогам наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599, де зазначено, що калькуляцію транспортних витрат надає підприємство, яке здійснює перевезення з використанням власного транспортного засобу;

- в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, відповідачем розглянуто надіслані декларантом 09.11.2016 року без супровідного листа додаткові документи. В рамках обміну наявною у митного органу інформацією, декларанта повідомлено, що зазначена у графі 44 ЕМД від 24.07.2016 р. №110120000/2015/409477 не є митним оформленням товарів, ідентичним оцінюваним у максимально наближений термін. 23.08.2016 року ТОВ «Акам» здійснено митне оформлення ідентичних товарів за ЕМД №110120000/2015/411680, де декларантом самостійно скориговано митну вартість товару за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1. При цьому, у графі 8 ДМВ №110120000/2015/411680, як джерело для коригування, декларантом зазначено попереднє митне оформлення ідентичного товару. Відповідно до п. 4.2 договору № 587 від 05.05.2016 р., зазначено, що оплата експедиційних послуг здійснюється протягом 5-ти банківських днів з дати виставлення рахунку. Враховуючи дату рахунку № 594 - 27.10.2016 р., оплата повинна була відбутися до 03.11.2016 року включно. Проте, наданим платіжним дорученням № 1655 оплату перевезення датовано з порушенням встановленого строку - 04.11.2016 року. Пунктом 6.2 вищезазначеного договору передбачено нарахування пені у разі несвоєчасної оплати послуг експедитору. Довідка № 27/10 від 27.10.2016 р. у зазначенні загальної суми витрат у числовому виразі становить 17 500,00 грн., водночас прописом зазначено, що сума витрат становить сімнадцять тисяч п'ять грн. 00 коп.;

- на підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, розглянуто надіслані декларантом 09.11.2016 року без супровідного листа: переклад інвойсу та інформаційного листа від виробника. Відповідно до п.2.5. розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 р., правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до статті 254 Кодексу, засвідчується шляхом вчинення напису «Перекладено вірно», проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. Наданий переклад рахунку не відповідає цим вимогам наказу Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 р.;

- інформаційний лист від виробника стосується порядку заповнення ВМД країни відправлення і не містить інформації щодо порядку формування ціни, або числових значень. В рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості опрацьовано надіслані декларантом 10.11.2016 року листом № 02/10 документи: переклад ВМД країни відправлення та довідка № 27/10 від 27.10.2016 р., що не відповідає вимогам наказу Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 р.;

- наявність двох довідок від 27.10.2016 р. №27/10 з одним і тим же номером, але з різною інформацією, дає підстави для сумніву в достовірності наданого документа;

- в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, митним органом опрацьовано надіслані декларантом 11.11.2016 року без супровідного листа документи: комерційна пропозиція від 01.09.2016 р., платіжне доручення від 01.11.2016 р. № 1636. Встановлено, що асортимент прайс-листа від 01.09.2016 р. відповідає асортименту комерційної пропозиції, що суперечить вимогам Митного кодексу України щодо об'єктивності даних, які декларант зобов'язаний надавати митному органу, та унеможливлює обчислення звичайної конкурентної ціни при продажу товару іншим покупцям відповідно до положень Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (тобто, наданий прайс-лист видано безпосередньо для ТОВ «Акам»). Надане платіжне доручення від 01.11.2016 р. №1636 підтверджує 100% оплату вартості товару за контрактом. На момент подання за ЕМД 110120002/2016/509960 даний платіжний документ був в наявності, проте декларантом не наданий;

- бухгалтерські документи декларантом не надано; не надано пояснення щодо самостійного коригування вартості за ЕМД від 23.08.2016 р. №110120000/2016/411680, дата оформлення якої максимально наближена до формування ціни за специфікацією № 1 від 08.09.2016 р. Не пояснено причин прострочення оплати транспортних послуг (а.с. 144-150).

Надалі зазначений товар позивачем був випущений у вільний обіг за МД від 15.11.2016 р. № 110120002/2016/510379, та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі зазначених різниць (а.с. 154-156).

Не погодившись з рішенням митного органу, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 24 Митного кодексу України передбачено право кожної особи оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом (ч.1 ст.29 Митного кодексу України).

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як визначено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 р. затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв'язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття рішення № 110120002/2016/5000031/1 від 14.11.2016 р. про коригування митної вартості товару стала наявність розбіжностей в документах, що були подані позивачем до митного органу.

Так, відповідно до товаротранспортної накладної від 12.10.2016 р. А№961564, перевізником товару є фірма «МІСНАIL М.ВЕLЕN». Проте, договірні відносини експедитора ТОВ «Фортуна Плюс» з даним перевізником не підтверджено. Згідно договору міжнародного перевезення автомобільним транспортом № 256 від 08.09.2015 р., укладеного експедитором ТОВ «Фортуна Плюс», перевізником виступає ПП ОСОБА_4 Калькуляція видана перевізником ТОВ «Фортуна Плюс», що суперечить вимогам наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №599, де зазначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 статті 53 МК подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту (розділ ІІІ Правила заповнення граф ДМВ декларантом або уповноваженою ним особою).

Проаналізувавши надані до справи документи митного оформлення імпортованих позивачем товарів, судом встановлені наступні розбіжності.

23.08.2016 р. ТОВ «Акам» здійснено митне оформлення ідентичних товарів за ЕМД №110120000/2015/411680, де декларантом самостійно скориговано вартість товару за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 (а.с. 157-159).

При цьому, у графі 8 ЕМВ №110120000/2015/411680, як джерело коригування, декларантом зазначено попереднє митне оформлення ідентичного товару.

Відповідно до п.4.2 договору від 05.05.2016 р. № 587 зазначено, що оплата експедиційних послуг здійснюється протягом 5 банківських днів з виставлення рахунку (а.с. 124-125).

Враховуючи дату рахунку № 594 від 27.10.2016 р., оплата повинна відбутися до 03.11.2016 р. включно. Проте, наданим платіжним дорученням № 1655 факт оплати датовано з порушенням встановленого строку - 04.11.2016 р.

Підпунктом 6.2 вищезазначеного договору передбачено нарахування пені у разі несвоєчасної оплати послуг експедитору.

Згідно з Довідкою про транспортно-експедиційні витрати від 27.10.2016 р. №27/10, загальна сума витрат у числовому виразі становить 17 500,00 грн., але прописом зазначено, що сума витрат становить сімнадцять тисяч п'ять грн. 00 коп. (а.с. 73).

Відповідно до п.2.5. розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 р., правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до статті 254 МК, засвідчується шляхом вчинення напису «Перекладено вірно», проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад.

Поданий під час митного оформлення переклад рахунку та надіслані декларантом 10.11.2016 р. листом № 02/10 документи: переклад ВМД відправлення та довідка від 27.10.2016 р. № 27/10 не відповідають зазначеним вимогам наказу Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 р.

Інформаційний лист від виробника стосується порядку заповнення ВМД країни відправлення і не містить інформації щодо порядку формування ціни або числових значень.

Наявність двох довідок від 27.10.2016 р. №27/10 з одним і тим номером, але з різною інформацією дає підстави для сумніву в достовірності наданого документа.

Асортимент наданого прайс-листа від 01.09.2016 р. відповідає асортименту комерційної пропозиції, що не відповідає вимогам Митного кодексу України щодо об'єктивності даних, які декларант зобов'язаний надавати митному органу, та унеможливлює обчислення звичайної конкурентної ціни при продажу товару іншим покупцям відповідно до положень Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Тобто, вказаний прайс-лист видано безпосередньо для ТОВ «Акам».

З огляду на засади свободи підприємницької діяльності, органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у звязку із наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

Так, каталоги, прейскуранти (прайс-листи) - це систематизовані видання, в яких міститься перелік товарів або послуг із зазначенням цін, а іноді, із зазначенням характеристик товарів (послуг).

Згідно загальноприйнятої світової практики, прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обовязкових - зазначення валюти, передбачені системи знижок.

Для підтвердження ціни, як дійсної вартості товару у розумінні cт. VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року, митним органом можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи виробника товару), в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

Як вже зазначалося вище, прас-лист, наданий позивачем, адресований безпосередньо ТОВ «Акам».

Також, надане позивачем платіжне доручення від 01.11.2016 р. № 1636 підтверджує 100% оплату вартості товару за контрактом. На момент подання ЕМД 110120002/2016/509960 - 03.11.2016 року, даний платіжний документ був в наявності, проте декларантом не наданий.

Частиною 1 та пунктом 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, в тому числі, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Згідно ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Декларантом не надано пояснень щодо самостійного коригування вартості за ЕМД №110120000/2016/411680 від 23.08.2016 р., дата оформлення якої максимально наближена до формування ціни за специфікацією № 1 від 08.09.2016 р. Не пояснено причини прострочення оплати транспортних послуг.

З урахуванням сукупності вищевикладених недоліків та розбіжностей у документах, які не були усунуті декларантом під час процедури консультацій з митним органом, суд приходить до висновку, що в наданих до митного оформлення документах виявлені неточності/розбіжності, тобто у відповідача були обґрунтовані сумніви щодо правильності заявленої митної вартості товару, вимога про надання додаткових документів у повному обсязі не виконана, а вищевказані розбіжності не усунуті.

Виходячи з наведеного, суд погоджується з тим, що митний орган не мав підстав для підтвердження митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, у звязку з чим, відповідачем обґрунтовано прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, яким відкоригована митна вартість товару за другим резервним методом (2ґ) та винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, судом не встановлено підстав для скасування оскаржуваного рішення № 110120002/2016/5000031/1 від 14.11.2016 р. про коригування митної вартості товарів.

Відповідно, відсутні і підстави для задоволення похідних вимог про зобовязання відповідача підготувати висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Акам» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_5