Справа № 826/7674/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7674/17
29 травня 2018 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача: Федотова І.В.,
суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,
за участю секретаря Часник А.О.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2018 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2018 в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 13.04.2017 №, від 14.04.2017 № , скасовано.

Прийнято в скасованій частині нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 13.04.2017 №, від 14.04.2017 № , .

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2018 - залишено без змін.

18.04.2018 канцелярією Київського апеляційного адміністративного суду зареєстровано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» в якій позивач просив ухвалити додаткове судове рішення, про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві від 13.04.2017 №;

- стягнення всіх судових зборів з відповідача на користь позивача, зобов'язавши відповідний підрозділ Державної казначейської служби стягнути судові витрати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» (), поточний рахунок № 5885 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, із державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунків Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначає, що приймаючи постанову від 03.04.2018 Київським апеляційним адміністративним судом встановлено, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не підтверджені підстави для збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем 25 620,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 70,00 грн., проте питання про скасування податкового повідомлення-рішення від 13.04.2017 № яке прийнято стосовно такого збільшення суми грошового зобов'язання не вирішено.

Крім того, позивач зауважив, що судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема судового збору.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ст. 310 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви про повернення помилково сплаченого судового збору та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічні положення закріплені в пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року № 7.

При цьому, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Тобто, додатковим судовим рішенням є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не були вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Так, приймаючи рішення по суті позовних вимог колегія суддів суду апеляційної інстанції, серед іншого, надала правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню від 13.04.2017 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, дослідженим судом першої інстанції, а також наданим до суду апеляційної інстанції доказам та обставинам справи стосовно правомірності його прийняття.

Так, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не підтверджені підстави для збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем 25620,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 70,00 грн., проте рішення в частині наведених вимог не прийнято.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати протиправним та скасувати таке податкове повідомлення-рішення.

Оскільки під час розгляду справи щодо позовних вимог, з приводу яких досліджувалися докази, не ухвалено постанову, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття додаткової постанови.

Стосовно, повернення судового збору за звернення до адміністративного суду з позовом та апеляційною скаргою, судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання повернення судового збору регулює Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 2 ст.139 КАС України закріплено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

У відповідності до ч.6,7 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення має право на відшкодування їй за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, понесених нею документально підтверджених судових витрат, розрахованих у відповідності до Закону 3674-VI.

Так, заявник просив стягнути на його користь сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 6 534,0 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 9 801,00 грн.

Сплата позивачем наведених сум при зверненні до суду підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями від 13.06.2017 на суму 6 534,0 грн. та від 13.02.2018 № 1274 на суму 9 801,00 грн., зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України перевірено.

З огляду на викладене, понесені позивачем витрати позивач на сплату судового збору підлягали присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у цій справі, однак судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови за результатами розгляду апеляційної скарги не було вирішено питання щодо розподілу таких судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» про ухвалення додаткового судового рішення необхідно задовольнити та прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання стосовно позовних вимог, з приводу яких досліджувалися докази, встановлено обставини, проте не ухвалено постанову, а також присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 138, 139, 229, 252, 321, 328 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві від 13.04.2017 №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» (вул. Шумського Юрія, 1, оф.113, м. Київ, 02098, ) сплачений судовий збір у розмірі 6 534,0 грн. (шість тисяч п'ятсот тридцять чотири гривні 00 коп.) на підставі платіжного доручення від 13 червня 2017 року № 5520 та 9 801,00 грн. (дев'ять тисяч вісімсот одну гривню 00 коп.) на підставі платіжного доручення від 13 лютого 2018 року № 1274 з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) шляхом перерахування на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус Плюс» № 5885 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 04 червня 2018 року