Справа № 821/751/18
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 р.

м. Херсон

Справа № 821/751/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені,

встановив:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (далі - відповідач), у якому просить:

- стягнути з ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" адміністративно - господарські санкції на суму 321705,96 грн. та пеню на суму на суму 772,08 грн.;

- стягнути з ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму сплаченого судового збору в розмірі 4837,17 грн.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що згідно з даними звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік, поданого відповідачем, середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 504 особи, з цього розрахунку установлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 20 робочих місць. Однак, оскільки на ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" працюють 17 осіб, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність, то за 3 робочих місця, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих ними, відповідач до 15 квітня 2018 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 321705,96 грн. та пеню в розмірі 772,08 грн. за порушення терміну сплати цих санкцій. Вказані суми відповідачем самостійно не сплачені, а тому підлягають стягненню в судовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

23 квітня 2018 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Ухвалою від 07 травня 2018 року, судом прийнято рішення про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 31 травня 2018 року о 09:00 год.

Згідно ухвали про відкриття провадження, відповідач зобов'язаний подати до суду відзив на позовну заяву в п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання наведеної ухвали. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 14 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тому строк для подання відзиву до суду, закінчився 29 травня 2018 року. Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк.

Сторони у судове засідання, 31 травня 2018 року, не з'явилися, однак були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач подав відзив на позовну заяву 31 травня 2018 року о 14:45 год. (вхід. № 5656/18).

Враховуючи наведене та факт пропущення відповідачем строку на подання відзиву, суд, згідно положень ч. 6 ст. 162 КАС України та ч. 9 ст. 205 КАС України, приймає рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до звіту ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" за формою № 10-ПІ (річний) № 2357 від 26 лютого 2018 року "Про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік", середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у товаристві складала 504 особи, з них кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", становила 20 осіб, втім, з загальної кількості штатних працівників облікового складу, середьооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 17 осіб. З наведеного, вбачається, що відповідачем не було працевлаштовано трьох інвалідів на створені робочі місця.

Відповідно до ч. 3 ст.18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ), підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05 липня 2012 року № 5067-VI передбачено, зокрема, що роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Інформація про попит на робочу силу (вакансії) подається відповідно до Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року №316.

Пунктом 5 вказаного Порядку встановлено, що форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Згідно ст. 18-1 Закону № 875-ХІІ, пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості. Інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Зі змісту ч. 1 ст. 19 Закону № 875-ХІІ слідує, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів; самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону (ч.ч. 2, 3 ст. 19 Закону №875-ХІІ).

Робочим місцем інваліда, відповідно до статті 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні", вважається місце або виробнича ділянка постійного або тимчасового знаходження особи у процесі трудової діяльності на підприємствах, установах, організаціях.

Підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов'язані створювати для них умови праці з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної комісії та індивідуальних програм реабілітації, вживати додаткових заходів безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям цієї категорії працівників (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону праці").

Частинами 9 та 10 статті 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Так, суд наголошує на тому, що за 3 робочих місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, не зайнятих особами з інвалідністю в 2017 році, відповідач несе відповідальність у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Адміністративно - господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами самостійно в строк до 15 квітня, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч. 2 ст. 20 Закону "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні").

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 218 ГК України, підставою настання господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Отже, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб'єкта господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

З огляду на той факт, що відповідачем не надано до суду ніяких доказів вжиття усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення, відповідач до 15 квітня 2018 року повинен був самостійно сплатити адміністративно - господарські санкції у розмірі 321705,96 грн. Однак, відповідачем не погашено зазначеної заборгованості у встановлений законодавцем строк, тому сплаті підлягає також пеня в сумі 772,08 грн. (розмір санкцій та пені підтверджується звітом за формою 10-ПІ № 2357 від 26 лютого 2018 року за 2017 рік та розрахунком заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій).

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (, 73000, м. Херсон, Бериславське шосе, 1) на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, 73000, м.Херсон, пров. Інженера Корсакова, 5А) адміністративно - господарські санкції на суму 321705,96 грн. (триста двадцять одна тисяча сімсот п'ять гривень, дев'яносто шість копійок) та пеню на суму на суму 772,08 грн. (сімсот сімдесят дві гривні, вісім копійок) на рахунок одержувача: УК у м. Херсоні/м. Херсон/50070000, код 37959779, МФО 852010, р/р 0002, банк - ГУДКСУ у Херсонській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 10.3.4