Справа № 371/1540/17
Суддя: Поліщук А. С.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.05.2018 Єдиний унікальний № 371/1540/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2-а /371/ 13 /18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Семерей Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостіних вимог на стороні відповідача: Департемент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача про:

-поновлення строку на оскарження постанови серії БР № 689225 від 09 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_1, оскільки строк був пропущений з поважних причин;

-визнати дії інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 689225 від 09 листопада 2017 року про скоєння адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення частини першої статті 126 КУпАП, незаконними;

-визнати постанову серії БР № 689225 від 09 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 була винесена постанова серії БР № 689225 від 09 листопада 2017 року, якою встановлено, що 09 листопада 2017 року у місті Києві позивач керував транспортним засобом марки DAEWOO SENS АА4467ІЕ, який на праві власності належить ОСОБА_3 (цивільна дружина). Приблизно 0 21 годині 40 хвилин, заїхавши у двір свого товариша за адресою: вул. Милославська, 4, м. Київ, помітив у дзеркало заднього виду проблискові маячки автомобіля патрульної поліції.

До позивача підійшов інспектор Шатило Р.В., який повідомив, що позивач перетнув дві суцільні смуги та просив предявити посвідчення водія. Після того як він виконав вимогу інспектора, він попросив ще надати поліс страхування. При цьому позивач заперечив, оскільки впевнений, що подвійну смугу не перетинав.

Після відмови щодо надавання позивачем полісу інспектор заявив, що склав постанову про відмову надати документи. Стосовно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за що на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявились відзиву на позов не надали, причини неявки суду не відомі.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та давши їм оцінку прийшов до наступного.

Як вбачається з постанови серії БР № 689225 по справі про адміністративне правопорушення, 09 листопада 2017 року в м. Київ по вул. Милославській, 31 ОСОБА_1 керуючи автомобілем здійснив розворот перетнув подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки та не предявив поліс обовязкового страхування власників наземного транспортного засобу, порушив п.п. 2.1 ґ ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, за що на позивача було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частино 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

На підставі ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем суду не надано.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз зазначених норм закону, який визначає порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення дає підстави дійти висновку, що посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, перед накладенням адміністративного стягнення повинна дослідити докази по справі, і у тому разі, якщо ці докази містять достатньо відомостей, які вказують на вчинення адміністративного правопорушення, така посадова особа має право винести постанову, якою накласти адміністративне стягнення на правопорушника.

В звязку із ненаданням відповідачем чи третьою особою цього відеозапису суд позбавлений можливості дійти висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

У відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання відповідачем та третьою особою відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (із змінами), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

До суду відповідно до ст. 77 КАС України, не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 09 листопада 2017 року, однак позивач з даним позовом звернувся до суду лише 27 листопада 2017 року у звязку з тим, що копію постанови позивач отримав 15 листопада 2017 року.

Відповідно до ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Отже, суд вважає за необхідне поновити позивачу пропущений строк на звернення до суду, оскільки копію постанови позивач отримав 15 листопада 2017 року.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 90, 121, 241-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Поновити строк на оскарження постанови серії БР № 689225 від 09 листопада 2017 року.

3.Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 серії БР № 689225 від 09 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

4.Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити.

5.В задоволенню решти позову відмовити.

6.Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

7.До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук