Справа № 818/148/18
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2018 р. Справа № 818/148/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/148/18
до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області
про визнання протиправними та скування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
Загальна сума нарахованих податків, внесків та штрафних санкцій склала 381539,21 грн.
Позивач не погоджується із донарахуванням податків, внесків та штрафних санкцій оскільки їх нарахування і прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки) було здійснено поза межами компетенції ДПІ в м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області, оскільки Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні, який набрав чинності 01.01.2017 р., внесено зміни до Податкового кодексу України та доповнено його статтею 19 Функції державних податкових інспекцій, в якій визначено функції державних податкових інспекцій, і з якої вбачається, що з функцій державних податкових інспекцій виключили функцію контрольно-перевірочної роботи.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 проведена відповідачем в межах повноважень контролюючого органу, визначених Податковим кодексом України в редакції 2016 р.
Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву не погоджується з обґрунтуваннями відповідача і просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 160-161).
Ухвалою суду від 02.02.2018 р. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.
Ухвалою суду від 28.03.2018 р. продовжено строк розгляду справи №818/148/18 у підготовчому провадженні на 30 днів.
Ухвалою суду від 26.04.2018 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
03.01.2017 р. на підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ у м. Сумах прийняті рішення:
2) податкове повідомлення - рішення №000101304/70 від 03.01.2017, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн. (а.с. 43);
Задовольняючи позовні вимоги, щодо суд виходить з наступного.
Так, спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України.
Зокрема, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим, органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до п.77.4 ст. 77 Кодексу, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Так, судом встановлено, що 13.10.2016 ДПІ у м. Сумах прийнято наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з 24.10.2016 терміном 10 робочих днів (а. с. 80).
Копію наказу ДПІ у м. Сумах від 13.10.2016 року №907 та повідомлення від 13.10.2016 року №107 було направлено за податковою адресою ФОП ОСОБА_3 ( вул. Харківська, 6.9 кв. 38) (а.с. 79).
Відповідно до п.42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи, вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
З 24.10.2016р. по 02.11.2016р. посадовими особами ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області здійснювались виходи за податковою та фактичною адресами ФОП ОСОБА_3 та відповідачем зроблено висновок про відсутність позивача за наявними у контролюючого органу адресами: податковою - АДРЕСА_2, та фактичною м. Суми, вул. Набережна ріки СтрілкиАДРЕСА_4 .
Направлення на перевірку були предявлені ФОП ОСОБА_3 26.10.2016р. після того як він особисто зявився до податкового органу
Таким чином, суд приходить висновку, що документальна планова виїзна перевірка проводилась з відома ФОП ОСОБА_3
Проте, суд наголошує, що фактично відповідач не приступив до проведення перевірки оскільки зі змісту пояснень представників податкового органу після виходу на адресу АДРЕСА_5 вони не змогли зайти у підїзд будинку оскільки на дверях стояв кодовий замок, а в домофон позивач не відповідав, виходячи з наступного.
Так, позивач в судовому засіданні надав пояснення, що за адресою АДРЕСА_5 постійно знаходиться його матір. Також за зазначеною адресою постійно проживає його син. Проте ніхто до нього із перевіряючих на перевірку не приходив. Крім того, наголосив, що його квартира не містить домофону.
Виходячи з вищенаведених пояснень представників позивача та відповідача суд приходить висновку, що відповідач фактично не приступив до проведення перевірки не з вини позивача, а із за того що не потрапив у приміщення будинку.
Суд не приймає до уваги посилання представників відповідача щодо того, що вони виходили на перевірку за фактичною адресою м. Суми, вул. Набережна ріки СтрілкиАДРЕСА_4, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що позивач фактично припинив свою підприємницьку діяльність, оскільки подав заяву до податкового органу про анулювання ліцензії та розпорядженням ГУ ДФС у Сумській області від 07.06.2016 анульовану ліцензію на право роздрібної торгівлі та скасована реєстрацію реєстратора розрахункових операцій (а.с.188-190).
Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що позивач в нього орендував приміщення. Проте у звязку із скрутним матеріальним положенням договір оренди було розірвано та позивач припинив здійснювати підприємницьку діяльність за адресою вул. Набережна ріки СтрілкиАДРЕСА_4.
Виходячи з наведеного суд приходить висновку, що відповідачем під час проведення перевірки фактично не було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_5 та складені акти від 24.10.2016, 25.10.2016, 31.10.2016, 01.11.2016, 02.11.2016 про відсутність позивача за наведеною адресою спростовуються поясненнями позивача про постійне проживання за наведеною адресою (а.с. 88, 90,91,93,95).
Відповідно до п.п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Проте, з матеріалів справи справи судом встановлено, що фактично відповідачем перевірка не розпочата, а у звязку із цим і у позивача відсутні були підстави надавати відповідні документи.
Задовольняючи позовні вимоги щодо скасування оскаржуваних рішень суд вважає, що відповідачем прийнято їх з порушенням вимог ч.2 ст.19 Конституції України, виходячи з наступного.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-УІІІ, який набрав чинності 01.01.2017, внесено зміни до Податкового кодексу України та доповнено його статтею «193 Функції державних податкових інспекцій» в якій визначено функції державних податкових інспекцій:
«19 3.1.1. здійснюють сервісне обслуговування платників податків;
193.1.2. здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням;
193.1.3. формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи;
193.1.4. виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом».
Таким чином, суд погоджується із доводами представника позивача, що з функцій державних податкових інспекцій виключили функцію контрольно-перевірочної роботи.
Отже, з 01.01.2017 організацію та проведення документальних і фактичних перевірок може бути здійснено (в т.ч. видано наказ про проведення, оформлено направлення (посвідчення), складено акт (довідку) та податкові повідомлення-рішення, вимоги (рішення) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за їх результатами) лише ГУ ДФС у Сумській області.
Таким чином, ДПІ в м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки) діяла з порушенням вимог ч.2 ст.19 Конституції України та після 01.01.2017 не мала право приймати оскаржувані рішення.
Суд спростовує твердження відповідача по справі, що станом на 03.03.2017 не було листа ДФС України від 17.01.2017 р. N 1005/7/99-99-14-03- 03-17 і відповідач продовжував керуватися наказом Державної фіскальної служби № 355 від 22.04.2016 «Про затвердження у новій редакції положень про територіальні органи ДФС у Сумській області», яким затверджено зокрема і Положення про Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Сумській області, не може бути доказом правомірності здійснення повноважень виходячи з наступного
У відповідності до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Тобто, виключно Податковим кодексом України визначаються повноваження контролюючого органу. Зміни до п. 191.1. ст. 191 внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-УІІІ набули чинності 01.01.2017 і для зазначеної статті немає жодних перехідних положень, щодо її застосування.
Крім того, лист ДФС України не є нормативно-правовим документом так як у відповідності до ст. 2 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно- правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 № 493/92 державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України.
Згідно п.п. 19.1.2. п. 19.1 ст.19 Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, яким є Міністерство фінансів України, затверджує нормативно-правові акти з питань, що належать до компетенції контролюючих органів.
Отже, посилання відповідача на відсутність листа як підставу для невиконання вимог Податкового кодексу України є безпідставним.
Податковий кодекс України окрім прав контролюючих органів, на які посилається відповідач по справі, містить також і обовязки, визначені ст. 21, згідно якої, посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Таким чином, контролюючим органом при проведенні перевірки не дотримано своїх зобовязань, передбачених Податковим кодексом України, а тому позовні вимоги щодо скасування оскаржених рішень підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь ФОП ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області 4520,19 грн. судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого згідно з квитанцій від 18.01.2018 р. №0.0.942845296.1, від 29.01.2018 р. №0.0.951583761.1, від 13.03.2018 р. №162190 (а.с.4, 66, 108).
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ст. 134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 4 статті 134 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено, що 29.01.2018 між позивачем та АО «КОРПУС ЮРІС» укладено договір про надання правової допомоги (а.с .68).
Також, з матеріалів справи судом встановлено, що представник позивача просить стягнути 6000 грн. за правову допомогу відповідно до розрахунку від 16.05.2018 (а.с. 232).
Суд наголошує, що не має право змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Проте, з аналізу статті 134 КАС України, впливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто суд зобовязаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Суд бере до уваги , що позивачем не надано документального підтвердження, що він сплатив 6000 грн. на виконання договору про надання правової допомоги. Тобто не надано доказів фактично виконання умов договору.
Отже, з урахуванням всіх обставин справи, задоволення позовних вимог , суд приходить висновку про відсутність підстав стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 6000 грн. у звязку з їх не підтвердженням.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги задовольнити.
1) податкові повідомлення-рішення від 03.01.2018 р., а саме:
- №000101304/70, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.;
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 29.05.2018 р.

Суддя О.А. Прилипчук