Справа № 815/210/18
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/210/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Балабан М.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просить визнати протиправною відмову ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області від 20.11.2017 року у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової допомоги у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції; зобовязати Головне управління Національної поліції в Одеській області вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності (60 %) з визначенням ІІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов виплати одноразової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року за заявою та прийняти відповідне рішення.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що проходила службу в органах внутрішніх справ з 20.04.2007 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 24.10.2016 року в органах Національної поліції України. Наказом начальника ГУ НП Одеської області від 20.10.2016 року № 1081 о/с майора поліції ОСОБА_2 (М-219148), слідчого Суворовського відділу поліції в місті ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області, з 24.10.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції через хворобу на підставі рапорту ОСОБА_2, подання т.в.о. начальника Суворовського відділу поліції в місті ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області та свідоцтва про хворобу № 417/2, виданого ВЛК ДУ ТМО МВС України в Одеській області. 24.05.2017 року обласною медико-соціальною комісією № 1 видано ОСОБА_2 довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА № 127472, якою встановлено, що рівень ступінь страти працездатності у відсотках становить 60 %, причина втрати професійної працездатності проходження служби в органах внутрішніх справ. Також, 24.05.2017 року обласною медико-соціальною експертною комісією № 1 видано виписку серії 12 ААА № 302797 з акту огляду МСЕК, відповідно до якої 23.05.2017 року ОСОБА_2 встановлено первинно третю групу інвалідності, причина інвалідності захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 31.07.2017 року Василенко звернулась з відповідною заявою (№ В-9819) до ГУНП в Одеській області про проведення виплати одноразової грошової допомоги у звязку з отриманням захворювання повязаного з проходженням служби в поліції. Також, 09.08.2017 року медичною військово-лікарською комісією ДУ ТМО МВС України в Одеській області на підставі протоколу МВЛК від 07.08.2017 року № 514 ОСОБА_2 видано постанову № 514, якою встановлено захворювання так, повязане з проходженням служби в поліції. Постанову по причинному звязку в свідоцтві про хворобу від 17.10.2016 № 417/2 відмінено. 14.08.2017 року ОСОБА_2 було подано заяву про додання копії постанови МВЛК ДУ ТМО МВС України в Одеській області від 09.08.2017 № 514 до матеріалів про проведення їй виплати одноразової грошової допомоги в звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції. Однак, листом від 20.11.2017 року № 14/1-В-964 ГУНП в Одеській області подані ОСОБА_2 документи для отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського повернуто без виконання. Тобто ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Відповідно до ч. 6 ст. 100 ЗУ «Про Національну поліцію» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права. Враховуючи вимоги законодавства, оскільки датою встановлення страхового випадку (ступінь втрати працездатності у відсотках 60 %) є 17 17.10.2016 року, а датою встановлення ОСОБА_2 ІІІ групи інвалідності 23.05.2017 року, вона має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до порядку № 4.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити ОСОБА_2 в задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування зазначив, що предметом спору не є виплата ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІІ групи інвалідності за травмою, повязаною з виконанням службових обовязків, яку вона отримала у 2016 році під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Позивач з 20.04.2007 по 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ та наказом ГУ МВС України її було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «г» (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114. З 07.11.2015 по 24.10.2016 остання проходила службу в ОСОБА_1 управлінні Національної поліції в Одеській області, та її 20.10.2016 було звільнено зі служби в поліції за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Як свідчить копія довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 302797, долученої ОСОБА_2 до матеріалів справи, позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності за травмою, повязаною з виконанням службових обовязків у 2016 році. У звязку з чим позивач 31.07.2017 року подає до ГУНП в Одеській області заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у звязку з отриманням інвалідності на підставі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та пп. П. 5 розділу І Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4. Листом від 20.11.2017 року за вих. № 14/1-В-964 ОСОБА_3 в Одеській області була надана відповідь про те, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейським, втрата працездатності яких повязана з проходженням служби в ОВС у відповідності до підпункту 4 пункту 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» здійснюється на протязі 6 (шести) місяців після звільнення із поліції внаслідок причин, зазначених в цьому пункті. Однак, позивачем самостійно порушені вищезазначені норми Закону України, а саме надані документи, які свідчать про те, що йому була встановлена група інвалідності після 6 (шести) місяців з дня звільнення з органів поліції (з наданих документів звільнено позивача з органів поліції 24.10.2016 року, а група інвалідності встановлена лише 23.05.2017 року). Станом на 31.07.2017 рік (дата подання заяви позивачем) закріплено вичерпний перелік випадків, у разі настання яких поліцейським здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, у відповідності із Законом України «Про Національну поліцію». Згідно з п. 1 розділу І Порядку № 4 цей наказ визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Представник відповідача вказує, що право на виплату одноразової грошової допомоги передбачено Законом, і лише у разі настання події, що надає право на проведення виплати такої допомоги, воно проводиться в порядку визначеному підзаконним нормативно-правовим актом. Позивач звертався до ГУНП в Одеській області із заявою щодо призначення та виплати йому грошової допомоги у звязку із втратою ним працездатності яка повязана з проходженням служби в ОВС, однак його звернення не вбачалось реалізувати у звязку із відсутністю на те правових підстав, оскільки чинним законодавством чітко передбачено процедуру нарахування та виплати грошової допомоги відповідно чинних нормативно-правових актів. 08 червня 2017 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському» де вже зазначалось що: одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, повязаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, що й було порушено ОСОБА_2

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що пунктом 4 розділу 1 Порядку № 4 встановлює випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, повязаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту. Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії. 17.10.2016 встановлено страховий випадок втрата працездатності ОСОБА_2 (ступінь втрати працездатності 60%), причина втрати професійної працездатності проходження служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках 24.05.2017 року серія ААА № 127472. 23.05.2017 ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою з огляду МСЕК від 24.05.2017 серіх 12 ААА № 302797. 09.08.2017 медичною військово-лікарською комісією ДУ ТМО МВС України в Одеській області видано постанову № 514, якою встановлено, що захворювання так повязане з проходженням служби в поліції. Відповідно до ч. 6 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права. Таким чином, оскільки датою встановлення страхового випадку (ступінь втрати працездатності 60%) є 17.10.2016 року, а датою встановлення ОСОБА_2 ІІІ групи інвалідності 23.05.2017 року, ОСОБА_2 має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 4.

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року по справі №815/210/18 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

15 березня 2018 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження по справі №815/210/18 на тридцять днів.

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Наказом ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області від 20 жовтня 2016 року № 1081 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено майора поліції ОСОБА_2, слідчого Суворовського відділу поліції в місті ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області зі служби в поліції за п. ч. 1 ст. 77 (через хворобу) (а.с. 52).

17.10.2016 року військово-лікарською комісією ДУ ТМО МВС України в Одеській області встановлено діагноз постанову ВЛК про причинний зв'язок захворювання (травми) захворювання, так, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 22).

Згідно довідки серії 10 ААА № 127472 від 24.05.2017 року ОСОБА_2 встановлено 60 % ступені втрати професійної працездатності, дата встановлення страхового випадку 17.10.2016 року (а.с. 24, 82).

15.05.2017 року у звязку з наявністю ознак інвалідності для проходження переопосвідчення ОСОБА_2 повторно направлено на військово-лікарську комісію (а.с. 19).

Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 302797 від 24.05.2017 року ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності (а.с. 81).

31 липня 2017 року Василенко ОСОБА_4 управління Національної поліції в Одеській області подано заяву (рапорт) про проведення виплати одноразової грошової допомоги (а.с. 80).

09 серпня 2017 року медичною військово-лікарською комісією прийнято постанову № 514 встановлено, що захворювання ОСОБА_2 вказане у свідоцтві про хворобу МВЛК ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» № 417/2 від 17.10.2016 р. так, повязане з проходженням служби в поліції. Постанову по причинному звязку в свідоцтві про хворобу № 417/2 від 17.10.2016 р. відмінено (а.с. 58).

14 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до ОСОБА_4 управління Національної поліції в Одеській області, в якій просила долучити до заяви від 31.07.2017 року постанову № 514 (а.с. 26).

20 листопада 2017 року Головне управління Національної поліції в Одеській області листом № 14/1-В-964 повернуло без виконання надані документи для отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського та повідомлено, що підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відсутні (а.с. 78).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ від 02 липня 2015 року, який набрав чинності з 07.11.2015.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно ч. 2 ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначено Порядком та умовами виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 11.01.2016 року № 4 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 ч. 5 розділу І Порядку № 4 визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського призначається у випадку - повязаного з проходженням служби в поліції (пункти 4, 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаного з проходженням поліцейським служби, крім випадків, зазначених у підпункті 1 цього пункту.

Частиною 1 розділу 2 Порядку № 4 в редакції, що діяла на час існування спірних відносин, встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, право на отримання передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 97 ЗУ «Про Національну поліцію» одноразової грошової допомоги виникає у поліцейського з дати встановлення втрати працездатності, зазначеної в довідці медико-соціальної експертної комісії, а підставою для її призначення та виплати встановлення інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Відповідно до п. 6 розділу IV Порядку 4 якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми на підставі довідки, виданої фінансовим підрозділом за останнім місцем отримання ОГД.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 100 ЗУ «Про Національну поліцію» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Як вбачається з матеріалів справи довідкою серії 10 ААА № 127472 ОСОБА_2 визначено дату втрати професійної працездатності 17.10.2016 року, тобто під час проходження нею служби в поліції на посаді слідчого Суворовського відділу поліції в місті ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області, а 23.05.2017 року визначено ІІІ групу інвалідності.

Таким чином, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, у позивача наявне право на отримання одноразової грошової допомоги, причиною якого є наявність захворювання, яке повязане з проходженням служби в поліції та встановлення ІІІ групи інвалідності, оскільки первинно ОСОБА_2 встановлено втрату працездатності 17.10.2016 року, а встановлення ІІІ групи інвалідності відбулося 23.05.2017 року, після її повторного направлення на військово лікарську комісію у звязку з наявністю ознак інвалідності.

Отже, Головне управління Національної поліції в Одеській області при розгляді заяви позивача від 31.07.2017 року про виплату одноразової грошової допомоги діяло всупереч порядку та процедурі призначення і виплати, передбаченій Порядком № 4.

За таких підстав, доводи представника відповідача щодо того, що позивачем самостійно порушені норми Закону, а саме надані документи, які свідчать про те, що йому встановлена група інвалідності після 6 місяців з дня звільнення, що унеможливлює нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються зібраними по справі доказами.

Крім того, статтею 101 ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено вичерпний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, а саме - учинення діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; учинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоровю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, лист ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області від 20 листопада 2017 року № 14/1-В-964, яким ОСОБА_2 повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, будь-яких визначених ст. 101 ЗУ «Про Національну поліцію» підстав не містить.

За таких підстав, ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області неправомірно відмовлено ОСОБА_2 у призначенні та одноразової допомоги у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що право на виплату одноразової грошової допомоги передбачено Законом України «Про Національну поліцію», і лише у разі настання події, що надає право на проведення виплати такої допомоги, воно проводиться у порядку, визначеному підзаконним нормативно-правовим актом, оскільки саме Порядком та умовами виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 11.01.2016 року № 4, встановлено механізм виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги та подальшого його оформлення.

Також, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, зазначені у відзиві, що необхідною умовою для отримання поліцейським одноразової грошової допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання повязаного з проходженням ним служби саме в органах поліції, а позивач звертався із заявою щодо призначення та виплати грошової допомоги у звязку із втратою працездатності, яка повязана із проходженням служби в ОВС, оскільки згідно листа ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області від 20 листопада 2017 року № 14/1-В-964 вказані обставини не слугували підставою для відмови ОСОБА_2 у виплаті одноразової грошової допомоги. Крім того, 09 серпня 2017 року медичною військово-лікарською комісією прийнято постанову № 514 та встановлено, що захворювання ОСОБА_2 вказане у свідоцтві про хворобу МВЛК ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» № 417/2 від 17.10.2016 р. так, повязане з проходженням служби в поліції. Постанову по причинному звязку в свідоцтві про хворобу № 417/2 від 17.10.2016 р. відмінено, яка була надана позивачем до ГУ НП в Одеській області та повинна бути врахована при вирішенні питання про призначення їй одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом зобовязання ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності (60 %) з визначенням ІІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов виплати одноразової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Гарнага проти України" зазначено, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 6 вересня 2005 року у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" (&?к;…&?о;) [ВП], заява № 30210/96, п. 158, ECHR 2000-ХІ).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Суд може прийняти рішення про зобов'язання органу владних повноважень прийняти певне рішення, в разі, якщо можливість прийняття єдиного альтернативного рішення виключена судом.

За таких обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнати протиправною відмову ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області від 20.11.2017 року у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової допомоги у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції та зобовязання ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності (60 %) з визначенням ІІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов виплати одноразової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн., відповідно до оригіналу квитанції № 0.0.952630595.1 від 30.01.2018 року (а.с. 63).

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста девять гривень 60 копійок).

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 52, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1, адреса: 65069, АДРЕСА_1) до ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області (, адреса: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області від 20.11.2017 року у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової допомоги у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності (60 %) з визначенням ІІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов виплати одноразової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з ОСОБА_1 управління Національної поліції в Одеській області (, 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1, адреса: 65069, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста девять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 29 травня 2018 року.

Суддя О.А. Левчук

.