Справа № 815/6763/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6763/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А. Час і місце ухвалення: 05.02.2018 р., м.Одеса

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000093/2 від 13.07.2017 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00804 від 13.07.2017 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, 20.02.2018 року ТОВ «Дунайська імпортна компанія» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, з не повним з'ясуванням судом обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що відсутність розділення товарів на класи в експортній декларації не дає можливості визначити митну вартість товарів, оскільки відсутність розділення товарів по класам не є принциповим для підтвердження митної вартості товару. У Державному класифікаторі продукції та послуг відсутнє розділення товару, який ввозило ТОВ «Дунайська імпортна компанія».

Також, апелянт вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на не підтвердження транспортних витрат, оскільки до митного органу були надані документи на підтверджують надання позивачу транспортних послуг.

Одеська митниця ДФС подала відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Дунайська імпортна компанія», в якому зазначила, що не визначення товариством класу товару в інвойсі від 09.07.2017р. №061 виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до ч.1 ст.54 Митного кодексу України. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом та вартості перевезення оцінюваних товарів, декларантом було надано лише: лист від «CATICARO-TRANS» SRL від 09.07.2017 року б/н та рахунок-фактуру «CATICARO-TRANS» SRL від 09.07.2017 року №8, при цьому, у наданих транспортних документах (CMR від 09.07.2017 року №0061405) наведені підприємства не значаться. Відповідач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу ТОВ «Дунайська імпортна компанія» залишити без задоволення.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та Фірмою «FRUTOPOLIS S.A.» (Греція) 05.07.2017 року укладено зовнішньоекономічний контракт №341/17, за умовами якого Фірма «FRUTOPOLIS S.A.» (Греція) зобов'язалася поставити, а ТОВ «Дунайська імпортна компанія» приймати та оплачувати товар, вказаний у інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до Специфікації №5 від 09.07.2017р. до Контракту та Інвойсу №061 від 09.07.2017р., фірма «FRUTOPOLIS S.A.» на умовах поставки FСА-Скідра поставила ТОВ «Дунайська імпортна компанія» наступний товар: персики свіжі, класу А, у пластикових ящиках - 1900 шт., на 24 дерев'яних піддонах, врожай 2017р., країна виробництва - Греція, виробник - «FRUTOPOLIS S.A.», вага «брутто» - 20186 кг., вага «нетто» - 18876 кг. на загальну суму: 6606,60 євро, де 0,35 євро за 1 кг без транспортних витрат; персики свіжі, класу В, у пластикових ящиках - 140 шт., на 2 дерев'яних піддонах, врожай 2017р., країна виробництва - Греція, виробник - «FRUTOPOLIS S.A.», вага «брутто» - 1456 кг., вага «нетто» - 1356 кг. на загальну суму: 271 євро, де 0,20 євро за 1 кг без транспортних витрат.

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, декларантом - ТОВ «БЕК «АТАМАН-ГРУП» (яке діє на підставі договору про надання послуг по декларуванню товарів №211/16) до відділу митного оформлення №6 митного поста «Одеса - Центральний» Одеської митниці ДФС подана митна декларація №UА500060/2017/011027, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньоекономічного Контракту №341/17 від 05.07.2017р.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості декларантом були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт, специфікація до Контракту про постачання товару, інвойс, прайс-листи виробника, пакувальний лист, сертифікат походження товару, митна декларація країни відправлення, документи, які підтверджують транспортні витрати (контракти з перевізниками, рахунок-фактура, автотранспортна накладна, договір-заявка, довідка про транспортні витрати, книжка МДП).

Судом першої інстанції, також, встановлено, під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №UА500060/2017/011027, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- в експортній митній декларації від 09.07.2017р. №17GREX04 не визначений клас (А, В) товару, що не давало змоги перевірити вартість товару за їх якісними характеристиками;

- в підтвердження витрат на транспортування декларантом надано лист «CATICARO-TRANS» SRL від 09.07.2017р. та рахунок-фактура «CATICARO-TRANS» SRL, тоді як в наданих транспортних документах (CMR від 09.07.2017р. №0061405) наведене підприємство не значиться.

У зв'язку з цим, відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.54 МК України, відповідач витребував у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) висновків про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларанта повідомлено, що згідно з положеннями ч.6 ст.53 МКУ він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати інші наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Уповноваженою особою декларанта ТОВ «Брокерсько-експедиційна компанія «Атаман-Груп» надіслано повідомлення щодо неможливості надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Одеська митниця ДФС відмовила позивачу в митному оформленні та пропуску товарів по МД № UА500060/2017/011027 від 13.07.2017 року, про що складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00804 від 13.07.2017 року та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

13.07.2017 року Одеська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000093/2, згідно якого відповідачем було визначено митну вартість товару № 1 на рівні - 0,7 долара США за кг. нетто, товару № 2 на рівні - 0,7 долара США за кг. нетто.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення ТОВ «Дунайська імпортна компанія» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, обґрунтовано витребував у декларанта додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів внаслідок виявлених розбіжностей у наданих декларантом документах, а також, після відмови у надання додаткових документів, цілком правомірно провів консультації з декларантом для обрання методу визначення митної вартості шляхом обміну електронними повідомленнями, та прийняв обґрунтоване рішення про визначення митної вартості за резервним методом, при цьому зазначивши у рішенні послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Згідно частин 5, 6 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що, за висновками Митниці, подані ТОВ «Дунайська імпортна компанія» до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, в п.33 рішення №UA500060/2017/000093/2 від 13.07.2017 року зазначено, що в експортній митній декларації від 09.07.2017р. №17GREX04 не визначений клас (А, В) товару, що не давало змоги перевірити вартість товару за їх якісними характеристиками.

Суд першої інстанції визнав обґрунтованими такі посилання Митниці, зазначивши, що не визначення класу товару (А, В) виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої товариством митної вартості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки ТОВ «Дунайська імпортна компанія» до митного оформлення, окрім експортної митної декларації надало інвойс від 09.07.2017р. №061, специфікацію до Контракту на постачання товару, прас-листи виробника товару та пакувальний лист, в яких зазначено розподілення товару на класи. Тобто, з наданих позивачем документів митний орган мав можливість встановити клас товару, який ввозився товариством.

Більше того, експортна декларація ЕХ-1 є митним документом, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу, законність вивезення продукції з країни-експортера та ввезення в країну-імпортер. При цьому, відповідно до умов Інкотермс 2010, експортну декларацію може оформляти кожна із сторін зовнішньоекономічного контракту, тобто, як продавець, так і покупець.

Дослідивши наявну в матеріалах справи експортну митну декларацію від 09.07.2017р. №17GREX04 щодо постачання товару за інвойсом від 09.07.2017р. №061, колегією суддів встановлено, що вона була оформлена постачальником товару - Компанією Frutopolis S.A. (Греція), про що зазначено безпосередньо в п.1 декларації згідно з правилами оформлення такого документу в країні відправлення.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що відсутність розподілення товарів по класах не є визначальним для підтвердження митної вартості товару, оскільки в Державному класифікаторі продукції та послуг (систематизоване зведення назв угруповань продукції та послуг, кодування яких побудовано на ієрархічній системі класифікації) відсутнє розподілення товару, який ввозив позивач, по класах.

Згідно ДКПП товару «персики» визначений єдиний код « » та одна позиція у класифікаторі, без розподілення вказаних товарів на класи А і В.

Як зазначено у позові ТОВ «Дунайська імпортна компанія» розподілення товару на класи здійснювалося для зручності самого товариства з тим, аби при розмитненні відповідного товару надати митному органу пояснення різниці в ціні на один і той же вид товару, який відрізняється виключно розміром.

Варто зазначити, що відсутність розподілення товару на класи не є розбіжностями у числових значеннях митної вартості товару, які б унеможливили визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Стосовно підтвердження витрат на транспортування, колегія суддів зазначає наступне:

З матеріалів справи вбачається, що позивач, уклав договір №340/17 від 29.06.2017 року з «CATICARO-TRANS» SRL (Молдова) на здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, пунктом 6.2.15 якого встановлено можливість перевізника укладати угоди з іншими особами для належного і своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань за цим контрактом.

З наданого до митного органу договору про перевезення вантажів №01/02/17-МD від 01.02.2017 року, вбачається, що «CATICARO-TRANS» SRL уклало договір з SRL «TINTORETO-TRANS» на здійснення перевезення вантажів.

При цьому, SRL «TINTORETO-TRANS» зазначено в CMR №0061405 перевізником товару, найменування, кількість і вага якого повністю збігається з даними інвойсу, пакувального листа, специфікації, тощо.

Позивачем до митниці також надавалися договір-заявка №08-D від 07.07.2017 року на оплату перевезення в сумі 2500 євро за договором №340/17 від 29.06.2017 року, довідка про транспортні витрати надана «CATICARO-TRANS» SRL, в якій перевізник підтверджує вартість перевезення в розмірі 2500 євро.

Крім того, до суду надана довідка з банку, яка підтверджує фактичну сплату 2500 євро на рахунок «CATICARO-TRANS» SRL за договором №340/17 від 29.06.2017 року, акт виконаних робіт №8 від 13.07.2017 року, проте вказані докази не могли бути надані раніше, оскільки оплата послуг позивачем здійснюється протягом 60 днів після надання послуг.

Дослідивши надані позивачем документи, які ним подавалися під час митного оформлення товарів, колегія суддів встановила, що з них вбачається ідентифікація товару, його числові значення, вартість, чим спростовується висновок митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товару за заявленою позивачем митною вартістю, тобто за ціною договору, необхідність у витребуванні додаткових документів та у застосуванні другорядних методів визначення митної вартості товарів.

До митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та які, як встановлено під час розгляду справи, давали митному органу змогу визначити заявлену митну вартість товарів. А відтак, витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, що свідчить про неправомірність рішення митного органу у неприйнятті митної декларації і відмові митного оформлення товарів та коригування їх митної вартості.

Колегія суддів вважає, що Одеською митницею ДФС, як суб'єктом владних повноважень, на якого КАС України покладає обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень, не доведено, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, інвойсі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення за шостим методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною угоди, а також не спростовано те, що надані позивачем митному органу документи були достатніми для визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення від 05.02.2018р. підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позовних вимог ТОВ «Дунайська імпортна компанія».

Судові витрати розподіляються за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000093/2 від 13.07.2017 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00804 від 13.07.2017 року.

Стягнути з Одеської митниці ДФС () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» () судовий збір в сумі 8000 (вісім тисяч) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В.Єщенко

Суддя: Ю.В. Осіпов