Справа № 473/915/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 р. № 473/915/18
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, вул. Гагаріна, 47, с. Володимирівка, Доманівський район, Миколаївська область, 56415

до відповідача:Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, вул. Одеська, 25, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

про:визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання незаконними дій щодо припинення виплати пенсії, зобовязання відновити виплату пенсії з 01.03.2018 року.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивачу припинили виплату пенсії в звязку з тим, що вона не перебуває на обліку як переміщена особа з тимчасово окупованої території, тоді як позивач взагалі не є переміщеною особою.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до листа Управління соціального захисту населення Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області відповідача повідомлено про те, що позивач до Управління соціального захисту населення не зверталася та не взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасового окупованої території України, тому рішення про припинення виплати пенсії є правомірним.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

У квітні 2015 року позивач з території проведення АТО переїхала на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія паспорта позивача (а.с. 4), довідка Щасливської сільської ради Доманівського району Миколаївської області № 346 від 13.03.2018 (а.с. 9). Довідка Вознесенського обєднаного УПФУ Миколаївської області від 14.03.2018 року № 923/04 вказує, що позивач знаходиться на обліку в Вознесенському обєднаному УПФУ Миколаївської області.

Копія пенсійного посвідчення позивача серії ААД № 784076, видане 19.03.2009 року свідчить, що позивачу призначена пенсія за віком.

26.02.2018 року Вознесенське обєднане УПФУ Миколаївської області відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року № 365 прийняло Рішення № 1, яким припинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 року до зясування обставин, які надають право на поновлення виплати пенсії. Підставою для прийняття спірного рішення стала інформація Управління соціального захисту населення Доманівської райдержадміністрації про те, що ОСОБА_1 на обліку як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території не перебуває.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1058-IV).

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави припинення пенсійних виплат, є Закон № 1058-IV. Інші нормативно-правові акти, у сфері правовідносин врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону № 1058-IV, за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009) 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Виплата пенсії позивачу припинена не з підстав, передбачених Законом № 1058-IV, тому відповідач неправомірно припинив виплату пенсії позивачу.

Крім того, відповідно до частини другої статті 2 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року по справі № 234/12389/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому позовні вимоги слід задовольнити.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (вул. Гагаріна, 47, с. Володимирівка, Доманівський район, Миколаївська область, 56415, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (вул. Одеська, 25, м. Вознесенськ, Миколаївська область56500, ідентифікаційний код 37945221) задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (вул. Одеська, 25, м. Вознесенськ, Миколаївська область56500, ідентифікаційний код 37945221) щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (вул. Гагаріна, 47, с. Володимирівка, Доманівський район, Миколаївська область, 56415, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

3. Зобовязати Вознесенське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (вул. Одеська, 25, м. Вознесенськ, Миколаївська область56500, ідентифікаційний код 37945221) поновити виплату пенсії ОСОБА_1 (вул. Гагаріна, 47, с. Володимирівка, Доманівський район, Миколаївська область, 56415, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 01.03.2018 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко