Справа № П/811/2388/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2018 року

Київ

справа №П/811/2388/15

провадження №К/9901/7720/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № П/811/2388/15

за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року (прийняту у складі: головуючого судді - Дегтярьової С.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Сафронової С.В., суддів: Поплавського В.Ю., Чепурнова Д.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про: визнання протиправними та скасування наказів Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області №793 від 9 липня 2015 року та №248о/с від 14 липня 2015 року; зобов'язання поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку у сумі 2560 грн 52 коп. за час вимушеного прогулу з 14 липня 2015 року.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на незаконність спірних наказів про звільнення, оскільки дисциплінарного проступку у вигляді грубого порушення службової дисципліни він не вчиняв. Окрім того, позивач вказує, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо, однак при притягненні його до відповідальності не було враховано, що на момент звільнення діючих дисциплінарних стягнень він не мав.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 14 вересня 2015 року Кіровоградський окружний адміністративний суд вирішив:

3.1. Адміністративний позов задовольнити частково.

3.2. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області №793 від 9 липня 2015 року «Про порушення службової дисципліни ОСОБА_1 та його покарання.

3.3. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області №248о/с від 14 липня 2015 року в частині звільнення оперуповноваженого сектору карного розшуку кримінальної міліції Олександрівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області лейтенанта міліції ОСОБА_1.

3.4. Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку кримінальної міліції Олександрівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області.

3.5. Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5644 грн 18 коп.

3.6. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване безпідставністю висновків відповідача про порушення позивачем вимог Інструкції із заходів безпеки з вогнепальною зброєю, затвердженої наказом МВС України від 7 вересня 2011 року №657 (далі - Інструкція №657), оскільки питання видачі вогнепальної зброї, боєприпасів, є обов'язком начальника органу або відповідального від керівництва, а застосування позивачем в цій частині заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю нерозривно пов'язане з обов'язком його керівництва забезпечити належні умови для виконання таких заходів безпеки, зокрема шляхом надання усіх, в тому числі, й технічних, засобів. Твердження відповідача щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння під час несення служби не підтверджується матеріалами справи.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 16 лютого 2016 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд вирішив:

5.1. Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Відповідач не надав до суду беззаперечних доказів перебування позивача під час несення служби у стані алкогольного сп'яніння та доказів умисного ухилення від проходження медичного обстеження в Кіровському наркологічному диспансері. Обраний Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ є надто суворим та не відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку позивачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 22 липня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області.

8. У касаційній скарзі скаржник просить постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року.

10. Верховний Суд ухвалою від 19 квітня 2018 року прийняв до провадження вказану касаційну скаргу.

11. Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, в якому просив залишити рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідача у справі):

12.1. Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

12.2. Відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано, що згідно з пунктом 8.2 Інструкції №657 працівник органу внутрішніх справ, за яким закріплена табельна вогнепальна зброя, зобов'язаний точно виконувати вимоги, що встановлені цією Інструкцією. Пункт 10 Інструкції передбачає, що у разі порушення заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю особи, з вини яких це сталося, притягуються до відповідальності у встановленому законом порядку. Пункт 8.3 розділу 4 Інструкції категорично забороняє від'єднувати магазин від зброї та виймати з нього патрони, а у позивача другий магазин був від'єднаний від зброї, фактично не перебував у кобурі.

12.3. Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги, що позивач відмовився пройти медичний огляд на предмет вживання алкоголю та втік з території обласного наркологічного диспансеру.

13. Доводи, викладені у запереченні на касаційну скаргу (позивача у справі):

13.1. Позивач посилається на те, що за резолюцією начальника Олександрівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області 23 липня 2013 року за ним було закріплено табельну вогнепальну зброю. Кобуру для носіння вказаної зброї він не отримував, тому придбав її за власні кошти, але без карману для носіння запасного магазину. Зазначає, що його безпосередньому керівнику було відомо про те, що позивач користувався кобурою, яка не відповідає вимогам Інструкції №657.

13.2. Відповідач не надав жодних доказів того, що позивач знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, безпосередній керівник позивача ОСОБА_2 надавав пояснення у судовому засіданні, в яких зазначив, що явні ознаки алкогольного сп'яніння у позивача були відсутні.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 15 червня 2013 року обіймав посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку кримінальної міліції Олександрівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області.

15. 23 липня 2013 року позивачем здано залік з вогнепальної підготовки для закріплення за ним табельної вогнепальної зброї.

16. На підставі рапорту ОСОБА_1 про закріплення за ним табельної вогнепальної зброї, погодженого начальником Олександрівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області, за позивачем закріплено вказану зброю.

17. Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 9 липня 2015 року №793 за грубе порушення службової дисципліни, вимог пункту 8.3 розділу ІV Інструкції із заходів безпеки з вогнепальною зброєю, затвердженої наказом МВС України від 7 вересня 2011 року №657, статей 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пунктів 2.2 розділу II., п. 1.1 розділу ІV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року №155, що виявилося у нехтуванні заходами безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час несення служби та негідній працівнику органів внутрішніх справ поведінці, на підставі статей 2, 7, 8,12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, прийнято рішення звільнити позивача з органів внутрішніх справ.

18. 14 липня 2015 року наказом УМВС України в Кіровоградській області №248 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за підпункту «є» пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

19. Прийняттю вказаних наказів передувало службове розслідування, яким встановлено, що 18 червня 2013 року оперативно-профілактичною мобільною групою УМВС України в Кіровоградській області було здійснено перевірку організації службової діяльності Олександрівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області.

20. За фактом виявлених недоліків в оперативно-службовій діяльності Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області оперативно-профілактичною мобільною групою УМВС України в Кіровоградській області складено висновок.

21. У вищевказаному висновку, зокрема, вказано, що ОСОБА_1 порушено умови зберігання запасного магазину до табельного пістолета, встановлені Інструкцією №657.

22. Також, при спілкуванні з ОСОБА_1 у перевіряючих виникла підозра щодо перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння. У зв'язку з цим до вказаного райвідділу були запрошені співробітники роти ДПС ДАІ при УМВС та запропоновано позивачу пройти обстеження за допомогою приладу «Drager Alcotest». ОСОБА_1 відмовився, але висловив готовність пройти відповідне обстеження у Кіровоградському наркологічному диспансері. Після цього позивач спільно з інспекторами ДПС роти ДПС ДАІ при УМВС в Кіровоградській області направилися до м. Кіровограда. Прибувши до Кіровоградського наркологічного диспансеру, позивач зник у невідомому напрямку, у зв'язку з чим обстеження на стан алкогольного сп'яніння не пройшов.

23. За результатами службового розслідування було вирішено розглянути питання про доцільність перебування ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ.

24. Вважаючи спірні накази такими, що прийняті відповідачем незаконно, без урахування всіх обставин, позивач звернувся до суду.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Конституція України.

25.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року).

26.1. Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

27. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

27.1. Стаття 5. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

27.2. Частина перша статті 7. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

27.3. Стаття 12. На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження;3) догана;4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

27.4. Частина 10 статті 14. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

28. Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

28.1. Підпункт «є» пункту 64. Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

29. Інструкція із заходів безпеки з вогнепальною зброєю, затверджена наказом МВС України від 7 вересня 2011 року №657 (чинна, на момент виникнення спірних правовідносин).

29.1. Пункт 3 розділу І. Вогнепальна зброя закріплюється за працівниками органів внутрішніх справ, які прийняли Присягу, закінчили навчальний заклад МВС України або пройшли початкову підготовку (перепідготовку) і допущені до самостійного несення служби, а також склали заліки із знання матеріальної частини зброї, порядку і правил її застосування, заходів безпеки при поводженні з нею та виконали практичну вправу із стрільби.

29.2. Підпункт 8.3. пункту 8 розділу І. Працівник органу внутрішніх справ, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов'язаний отримавши вогнепальну зброю, перевірити, чи вона не заряджена, оглянути її в зібраному стані та патрони. Вважати зброю зарядженою доти, доки вона не буде перевірена і розряджена.

29.3. Підпункт 1.1. пункту 1 розділу ІІІ. Для отримання вогнепальної зброї, боєприпасів начальник органу (командир підрозділу), його заступники або відповідальний від керівництва повідомляє чергового органу внутрішніх справ про необхідність їх видачі.

29.4. Підпункт 1.2. пункту 1 розділу ІІІ. З дозволу оперативного чергового органу внутрішніх справ під контролем начальника органу (командира підрозділу, служби або його заступника чи відповідального від керівництва органу) працівники почергово по одному заходять до спеціально обладнаної кімнати чергової частини для отримання зброї і боєприпасів.

29.5. Підпункт 1.6. пункту 1 розділу ІІІ. Провівши огляд пістолета, працівник міліції вміщує його в кобуру.

29.6. Підпункт 1.9. пункту 1 розділу ІІІ. Не виймаючи пістолета з кобури, один магазин з патронами працівник вставляє в основу рукоятки пістолета, а другий кладе до кишені для запасного магазина кобури.

29.7. Підпункт 1.10. пункту 1 розділу ІІІ. Видача особовому складу органів внутрішніх справ закріпленої за ним зброї і боєприпасів здійснюється оперативним черговим відповідно до вимог нормативно-правових актів МВС

України.

29.8. Підпункт 8.3. пункту 8 розділу ІV. Категорично забороняється від'єднувати магазин від зброї та виймати з нього патрони.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

31. Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо безпідставності доводів відповідача про порушення позивачем вимог Інструкції №657, оскільки при закріпленні за ОСОБА_1 вогнепальної зброї, йому не було видано кобури для її носіння. Відсутність кобури у районному відділі підтверджується письмовою інформацією начальника Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 22 липня 2015 року.

32. Аналіз правових норм Інструкції №657 дає підстави для висновку, що питання видачі вогнепальної зброї є обов'язком начальника, а застосування позивачем в цій частині заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю нерозривно пов'язане з обов'язком його керівництва забезпечити належні умови для виконання таких заходів безпеки, зокрема шляхом надання усіх, в тому числі, й технічних, засобів для одночасного зі зброєю використання.

33. На підставі вищенаведеного колегія суддів Верховного Суду вважає необґрунтованими доводи касатора про відсутність підстав для надання позивачу кобури у зв'язку із неподанням ним відповідного рапорту.

34. В ході розгляду даної справи судами попередніх інстанцій встановлено , що позивач дійсно тримав запасний магазин з патронами у застебнутому кармані форменої куртки через невидачу йому керівництвом кобури для носіння вогнепальної зброї, облаштованої карманом для запасного магазина.

35. Однак вказані обставини не перешкодили керівництву Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області закріпити за позивачем таку зброю та видавати її кожен раз без кобури.

36. Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення позивача за порушення правил поводження зі зброєю є безпідставним, оскільки застосоване відповідачем без урахування факту відсутності вчинених Олександрійським РВ УМВС України в Кіровоградській області заходів щодо забезпечення ОСОБА_1 кобурою для вогнепальної зброї навіть після надходження кобур на баланс районного відділу.

37. Стосовно доводів касатора про перебування позивача під час несення служби у стані алкогольного сп'яніння та умисного ухилення від проходження медичного обстеження в Кіровському наркологічному диспансері, то колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів на підтвердження вказаних обставин.

38. Враховуючи наведене, суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.

39. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

40. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

41. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

2. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі №811/2388/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх