Справа № 802/2472/17-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2472/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

04 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Саковського Д.І.

представника третьої особи - Макарчука М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року (суддя Жданкіна Н.В., повний текст рішення виготовлено 12.03.2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Шляхівська сільська рада Бершадського району Вінницької області про скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Шляхівська сільська рада Бершадського району Вінницької області про скасування п.1.17 розпорядження Бершадської РДА 479 від 06.10.2017 "Про затвердження актів визначення розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів на території Шляхівскої сільської ради", в частині затвердження акту від 03.10.2017 про визначення розміру відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам за користування земельною ділянкою ОСОБА_5 площею 0,99 га, за межами населеного пункту в розмірі 14833,6 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт, просить скасувати рішення суду від 02 березня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наголошуючи, при цьому, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали та просили колегію судів їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія, в ході перевірки матеріалів справи та здійснення аналізу вірності застосування судом першої інстанції норм законодавства, на підставі встановлених фактичних обставин справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 08.09.2017 за №175 на адресу комісії Бершадської районної державної адміністрації з визначення та відшкодування збитків надійшла заява від виконавчого комітету Шляхівської сільської ради Бершадського району про внесення питання на розгляд комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам із визначення та відшкодування збитків, заподіяних Шляхівській сільській раді в результаті використання земельних ділянок суб'єктами підприємств, згідно додатку.

03.10.2017 було проведено засідання Комісії по визначенню розміру відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. За результатами засідання комісії, головою Бершадської РДА підписано розпорядження №479 від 06.10.2017 «Про затвердження актів визначення розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів на території Шляхівської сільської ради».

Пунктом 1.17 зазначеного розпорядження затверджено акт «Про визначення розміру відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам за користування земельною ділянкою позивачем площею 0,99 га., за межами населеного пункту в розмірі 14833,6 грн.»

Згідно акту встановлено, що позивач за користування земельною ділянкою загальною площею 0,99 га. кошти не сплачував, а сума неодержаного Шляхівською сільською радою доходу визначається збитками, які нанесені за 2016 рік фактичного використання земельної ділянки позивачем в розмірі 48618,00 грн.

Не погоджуючись з пунктом 1.17 розпорядження №479 від 06.10.2017 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки відповідач не вжив всіх необхідних заходів, перелік яких наведений у Положенні, спрямованих на підтвердження факту заподіяння заявнику збитків. Натомість, встановлено, що Розпорядження № 479 від 06.10.2017 було прийняте відповідачем виключно на підставі отриманих від Шляхівської сільської ради документів, як то заяви на відшкодування збитків від 11.09.2017, попереднього розрахунку збитків заподіяних безоплатним використанням земель сільськогосподарського призначення на території Шляхівської сільської ради, рішення 11 сесії 7 скликання Шляхівської сільської ради від 25.01.2017 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу.

При цьому, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, виходив з того, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, з урахуванням спірних правовідносин, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що в даному випадку позивач оскаржує рішення суб'єкта владних повноважень, викладене у формі розпорядження, разом з тим, він не оспорює суму збитків, які були затверджені оспорюваним Розпорядженням.

Проте колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, оскільки у спірних правовідносинах між сторонами, спір стосується не тільки правомірності дій стосовно затвердження акта комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, але й визначення розміру збитків за фактичне користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Тобто, позовні вимоги позивача в даному випадку спрямовані не на статусні та процедурні повноваження районної державної адміністрації, а на правильність визначення збитків цим органом, як розпорядником об"єкта власності - земельної ділянки, а відтак в даному випадку наявні цивільні відносини власності, на які юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції, розглянувши та вирішивши справу по суті, не врахували юридичної природи спору, що виник між сторонами, та не звернули увагу на те, що цей спір не належить до категорії спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду в порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору порушена підсудність позовних вимог, які мали б бути вирішенні судом в порядку господарського судочинства.

Пункт 1 частини 1 статті 238 КАС України, передбачає, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Шляхівська сільська рада Бершадського району Вінницької області про скасування розпорядження закрити.

Роз"яснити позивачу право звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 червня 2018 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.