Справа № 751/3667/18
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/3667/18

Провадження№2-а/751/153/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

позивач - Чернігівський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України

представника позивача - Заболоцький М.В.,

відповідач - особа, що назвалась громадянином Російської Федерації ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова справу за позовом Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до особи, яка назвалась громадянином Російської Федерації ОСОБА_5 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Чернігівський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовною заявою до особи, яка назвалась громадянином Російської Федерації ОСОБА_5 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 3 місяців по 08.09.2018 року.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2017 о 13 год 15 хв на території Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Білорусь затримано особу без документів, яка назвалася громадянином Російської Федерації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказують, що під час проведення заходів перевірки стало відомо, що приблизно у 2000 році відповідач загубив паспортний документ і з того часу почав вести бродяжницький спосіб життя на території РФ. Влітку 2007 року він незаконно перетнув державний кордон з РФ в Україну. З цього часу знаходився на території України і вів бродяжницький спосіб життя, пересувався по Україні залізничним видом транспорту. Вказують, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2017 ОСОБА_5 було затримано та поміщено до Чернігівського ПТПІ з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на термін до шести місяців. Посилаються, що під час проведення додаткових фільтраційних заходів в ПТПІ з відповідачем останній повідомив, що певний час проживав в Республіці Казахстан. Чернігівським прикордонним загоном було проведено ряд заходів щодо ідентифікації відповідача, зокрема: 20.07.2017 направлено запит до дипломатичного представництва Російської Федерації; 25.10.2017 направлено повторний запит до Посольства Республіки Казахстан та Російської Федерації, щодо встановлення факту приналежності даного громадянина до однієї з країн; 30.11.2017 направлено запит до Консульської установи МЗС України з проханням сприяти у встановленні особи даного громадянина. 27.02.2018 до прикордонного загону з ПТПІ надійшла інформація про те, що відповідач назвався громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2; 27.02.2018 направлено запит до Посольства Узбекистану в Україні; 21.03.2018 року та 20.04.2018 року громадянин ОСОБА_5 направив анкету з заповненими даними про себе, але відповіді не надходило.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.03.2018 року громадянину ОСОБА_5 продовжено терміни перебування в Чернігівському ПТПІ ДМС України з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

У зв'язку з тим, що на час подання позову, інформація щодо встановлення особи відповідача, яка забезпечить її ідентифікацію та документування з метою підготовки відповідних документів для подальшого видворення за межі території України, в розпорядженні Чернігівського прикордонного загону відсутня, просять продовжити строк затримання особи, що назвалася громадянином Російської Федерації ОСОБА_5 на три місяці.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно протоколу про адміністративне затримання, 08.06.2017 о 13 год 15 хв на території Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, на відстані 500 м до державного кордону України, за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Білорусь в обхід встановленого пункту пропуску, прикордонним нарядом «Група реагування» від впс «Добрянка» було затримано особу без документів, яка назвалася громадянином Російської Федерації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2017 року було затримано особу, що назвалась громадянином Російської Федерації ОСОБА_5, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (а.с.12).

07.12.2017 постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова продовжено строк затримання особи, що назвалась громадянином Російської Федерації - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на три місяці.

У подальшому, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.03.2018 року продовжено затримання ОСОБА_5 ще на три місяці (а.с.18-19).

В цей період 08.06.2017, 20.07.2017, 23.10.2017, 25.10.2017, 27.02.2018, 30.04.2018 року позивачем направлено запити до дипломатичних представництв Російської Федерації, Республіки Казахстан, Узбекистану щодо ідентифікації особи затриманого іноземця (а.с.9-11, 13, 16-17). На даний час відповіді не надходило.

13.11.2017 року до Чернігівського прикордонного загону надійшла інформація з Посольства Республіки Казахстан в Україні та Республіці Молдови про те, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 по реєстраційному обліку не значиться, паспорт громадянина Республіки Казахстан не видавався (а.с.14).

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 12 ст. 289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно ч. 13 ст. 289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З матеріалів справи вбачається, що відносно відповідача Чернігівським прикордонним загоном у шестимісячний термін вжито ряд відповідних заходів щодо ідентифікації особи та приналежності до однієї з країн - Російської Федерації, Республіки Казахстан, Узбекистан. Разом з тим, на момент розгляду справи, інформація з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документи, необхідні для ідентифікації особи, не надійшла, суд вважає за необхідне продовжити строк затримання ОСОБА_5 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 КАС України, закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учаснику судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії у часі.

Відповідача, було затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування до внесення змін в КАС України, де ч. 7 ст. 183-7 КАС України передбачалось, що продовження строків затримання відбувається кожні три місяці.

З метою недопущення звуження прав відповідача, що на момент його затримання існував процесуальний закон, який передбачав можливість продовження строку затримання до трьох місяців, враховуючи положення ч. 4 ст. 3 КАС України, суд вважає, що строк затримання ОСОБА_5 відповідно до вказаних норм підлягає продовженню строком до трьох місяців.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 18 ст. 289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 288, 289 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до особи, яка назвалась громадянином Російської Федерації ОСОБА_5 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення - задовольнити.

Продовжити строк затримання особи, що назвалася громадянином Російської Федерації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який поміщений до Чернігівського пункту перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, на три місяці, тобто по 08.09.2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Н. В. Маслюк