Справа № 489/1794/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 р. № 489/1794/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагаря В.С. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, вул. Південна, 38, м. Миколаїв, 54042

до відповідача:Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, пр. Богоявленський, 55-е, м. Миколаїв, 54018

про:визнання неправомірними дій,

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1В.) звернулася до суду з позовом до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (надалі - відповідач, Управління) про визнання неправомірними дії Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про відмову в зарахуванні до стажу, що дає право на отримання пенсії за вислугою років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 01.01.1998р. по 01.07.2007р., з 11.08.2008р. по 25.07.2010р. в медико - санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі ДП НВКТ "Зоря"-"Машпроект".

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив в зарахуванні до стажу, що дає право на отримання пенсії за вислугою років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788) періоди роботи з 01.01.1998р. по 01.07.2007р., з 11.08.2008р. по 25.07.2010р. в медико - санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі ДП НВКТ "Зоря"-"Машпроект", оскільки медико - санітарний цех та лікувально-оздоровчий комплекс ДП НВКТ "Зоря"-"Машпроект", в яких працювала позивач, офіційно у вказані періоди мали статус закладу охорони здоров'я на підставі акредитації, тому робота в цих закладах може бути зарахована до спеціального стажу, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Ухвалою від 08.05.2018 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що ним прийняте вмотивоване рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки відсутні законні підстави для зарахування до вислуги років позивачу роботу у медико - санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі ДП НВКТ "Зоря"-"Машпроект". Крім того, на час звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати на посаді, яка надає йому право на даний вид пенсії. Однак така пенсія призначається лише при залишенні роботи та при наявності визначеного законом розміру спеціального стажу.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач працювала на посадах медичного працівника в Державному підприємстві "Науково- виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" в період з 08.07.1986 р. по 05.01.1987р. на посаді медсестри МСЧ ПТЗ "Зоря". 05.01.1987р. переведена на посаду цехової медсестри. 31.12.1997р. звілена по переводу в медсанцех, 01.01.1998р. прийнята в МСЦ медсестрою цеховою по переводу із МСЧ ПО "Зоря". 02.11.2001 року шляхом реорганізації державного виробничого об'єднання "Зоря" і науково-виробничого підприємства "Машроект" створено державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект". 01.03.2005 р. призначена у ЛОК сестрою медичною цеховою вищої категорії. 02.07.2007р. переведена до МСЧ сестрою медичною цеховою вищої категорії. 11.08.2008р. переведена до Лікувально - оздоровчого комплексу сестрою медичною цеховою вищої категорії. Назаву "Лікувально - оздоровчий комплекс" 06.07.2010р. змінено на "Медико-санітарна частина".

Тобто, зазгальний стаж позивача складає 32 роки.

11.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою щодо призначення їй пенсії за вислугою років.

Розглянувши вказану заяву, Управління рішенням від 06.03.2018 року № 17 відмовило позивачу в призначенні пенсії на підставі того, що відповідно до Переліку закладів охорони здоров'я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.010.2002 року № 383 (надалі - Перелік), медико - санітарні цехи та лікувально-оздоровчі комплекси не передбачені як заклади охорони здоров'я. Також, пенсія за вислугою років призначається при звільненні з посади, що дає право на цей вид пенсії. Проте, позивач на момент звернення з вказаною заявою продовжує працювати. Враховуючи зазначену обставину, а також відсутність довідки, яка підтверджує спеціальний стаж роботи, в призначенні пенсії за вислугою років йому відмовлено (а.с.6-8).

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за вислугою років, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні стажу, що дає право на отримання пенсії за вислугою років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону № 1788, в періоди роботи з 01.01.1998р. по 01.07.2007р., з 11.08.2008р. по 25.07.2010р. в медико - санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі ДП НВКТ "Зоря"-"Машпроект".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за вислугою років.

Проте, до суду позивач звернувся з позовом про оскарження дій відповідача про відмову в зарахуванні до спеціального стажу роботи, що визначає право на призначення пенсії за вислугою років.

Тобто, позивач оскаржує до суду дії (бездіяльність) відповідача, які останній не вчиняв, а сам позивач з такими вимогами до відповідача взагалі не звертався.

Позивач не надав суду належних доказів звернення до Управління із заявами про зарахування до спеціального стажу роботи, що визначає право на призначення пенсії за вислугою років.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 51 Закону № 1788 визначає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

За приписами п."е" ст. 55 вказаного Закону право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Перелік) до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах.

Разом з тим відповідно до примітки 2 до Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення поняття «заклад охорони здоров'я» наведено в статті 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19.11.1992 № 2801-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) - це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Відповідно до частини другої статті 16 цих Основ заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами за наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 № 765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок) державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Судом встановлено, що наказом гендиректора виробничого об'єднання «Зоря» від 29.12.1997 (правонаступником якого є ДП «НВКГ «Зоря - «Машпроект»), введено до штату об'єднання, за згодою міськздороввідділу, медсанчастину, а з 01.01.1997 на її базі утворено медично-санітарний цех - «МСЦ».

Також, наказом гендиректора ДП «НВКГ «Зоря - «Машпроект» з 01.01.2005 на базі санаторію-профілакторію і медично-санітарного цеху створено єдиний лікувально-оздоровчий комплекс - ЛОК.

ДП «НВКГ «Зоря - «Машпроект» у періоди з 05.09.2003 по 05.09.2006 та з 14.09.2007 по 14.09.2012 мало ліцензії від Міністерства охорони здоров'я України на здійснення медичної практики, а Управлінням охорони здоров'я Миколаївської Облдержадміністрації у 1999, 2003, 2006 та 2009 роках видано акредитаційні сертифікати, зокрема, ЛОК та МСЦ ДП «НВКГ «Зоря - «Машпроект».

Крім того, факт набуття підприємством статусу закладу охорони здоров'я встановлено під час розгляду справи №2а/489/22/2013. Як убачається з постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2013, ДП «НВКГ «Зоря - «Машпроект» 14.09.2007 отримало ліцензію Міністерства охорони здоров'я України серії АБ № 386153 на зайняття медичною практикою і відповідно до Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я отримало державний акредитаційний сертифікат в межах встановленого цим порядком дворічного строку, отже Лікувально-оздоровчий комплекс ДП «НВКГ «Зоря - «Машпроект» є закладом охорони здоров'я.

Таким чином, у разі коли заклад офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі акредитації - робота в цих закладах може бути зарахована до спеціального стажу, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 21-1633а15.

В свою чергу, стаття 7 Закону № 1788 визначає, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Аналогічні підстави призначення пенсії за вислугу року у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії, передбачені п. 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок), затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

Тобто, обов'язковою умовою для призначення пенсії за вислугу років встановлено залишення місця роботи, що дає право на цей вид пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як на день звернення до відповідача про призначення їй пенсії за вислугу років, так і на час звернення до суду, працює на посаді сестри медичної цехової вищої категорії в лікувально-оздоровчому комплексі ДП НВКТ "Зоря"-"Машпроект".

Вказаний факт також підтверджується копією трудової книжки (а.с. 12-14).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними.

Враховуючи викладене, у суду відсутні законні підстави для визнання протиправними дій Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про відмову в зарахуванні до стажу, що дає право на отримання пенсії за вислугою років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 01.01.1998р. по 01.07.2007р., з 11.08.2008р. по 25.07.2010р. в медико - санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі ДП НВКТ "Зоря"-"Машпроект".

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 (вул. Південна, 38,Миколаїв,54042 НОМЕР_1) до Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський ,55-е,Миколаїв,548) відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 05.06.2018 року.

Суддя В. С. Брагар