Справа № 826/4430/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

31 травня 2018 року місто Київ № 826/4430/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі

за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Життя Україна»

до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 12.10.2016 №10189-17, рішення про опис майна від 24.11.2016 №2566/26-59-17-02-14, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2018 адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Життя Україна» до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 12.10.2016 №10189-17, рішення про опис майна від 24.11.2016 №2566/26-59-17-02-14, зобов'язання вчинити дії - задоволено, а саме:

- визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12.10.2016 №10189-17.

- визнано протиправним і скасовано рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про опис майна товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Життя Україна» у податкову заставу від 24.11.2016 №2566/26-59-17-02-14.

- зобов'язано Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести в інтегровану картку платника податків товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Життя Україна» коригування щодо достовірного відображення нарахованих і сплачених податкових зобов'язань товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Життя Україна».

- зобов'язано державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві передати до Єдиного реєстру у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами Центрального контролюючого органу відомості про відсутність заборгованості товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Життя Україна» зі сплати податків і зборів за формою N30-ОПП.

- присуджено на користь товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Життя Україна» (, адреса:04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21-Г) здійснені ним та документально підтверджені судові витрати у розмірі 8 470, 12 грн. (вісім тисяч чотириста сімдесят гривень 12 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Разом з тим, 29.05.2018 через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 08.02.2018 в адміністративні справі №826/4430/17.

Так, відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Разом з тим, суд звертає увагу, що під час судового розгляду справи, позивачем не заявлялись вимоги щодо встановлення судового контролю за рішенням суду, не було наведено доводів та не було надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Крім того, суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судом встановлено, що позивач заходів щодо примусового виконання рішення суду не здійснив, виконавчий лист на час розгляду вказаної заяви не отримував, до суду із заявою про видачу виконавчого листа по справі 826/4430/17 станом на дату подання заяви про встановлення судового контролю також не звертався.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви представника Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Життя Україна» про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду немає.

Керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 08.02.2018 №826/4430/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Літвінова А.В.