Справа № 753/4607/18
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/4607/18 Суддя (судді) першої інстанції: Коренюк А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року (повний текст виготовлено 07 березня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду першої інстанції з заявою про забезпечення адміністративного позову у якій просила зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 23 липня 2011 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2011 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про вжиття заходів адміністративного позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, позивач вказує на те, що відповідач протиправно не виконує судове рішення, яке набрало законної сили.

21 травня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про заміну сторони у справі.

Постановою Кабінету Міністрів України №203 від 29 березня 2017 року реорганізовано шляхом злиття Правобережного, Лівобережного та Центрального об'єднаних управлінь Пенсійного фонду України в м. києві та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Так, правонаступником Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві () є Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві ().

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

30 травня 2018 року, суд апеляційної інстанції ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, вирішив замінити відповідача у справі його правонаступником: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві () на Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві ().

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2012 року, позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва в м. Києві задоволено частково: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва щодо відмови у перерахунку додаткової пенсії відповідно до положень ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13 липня 2010 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії позивач, як інваліду ІІІ групи, віднесеного до І категорії, відповідно до ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - 50% мінімальної пенсії за віком - з 13 липня 2010 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

У листопаді 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на виконання постанови Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2011 року.

Листом №1369/14/П-1322/2 від 18 січня 2018 року відповідач повідомив про те, що перерахунок пенсії позивача за період з 13 липня 2010 року по 22 липня 2011 року проведено відповідно до ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - 50% мінімальної пенсії за віком. Підстави для проведення подальшого перерахунку - відсутні.

З огляду на викладене, позивач звернулась до суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відмовляючи у задоволенні зазначеного клопотання, суд першої інстанції вказав, що враховуючи закінчену стадію розгляду справи по суті, стадію виконання рішення відсутні правові підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у даній справі постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2012 року, позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва в м. Києві задоволено частково.

Таким чином, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2011 року вирішено спір по суті та, як наслідок, закінчено провадження у суді першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2012 року розглянуто апеляційну скаргу на закінчено провадження у суді апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, неодноразово зазначав, що провадження у справі закінчується після винесення остаточного рішення (справа «Желтяков проти України», «Брумареску проти Румунії» № 28342/95, справа «Рябих проти Росії» № 52854/99, справа «Правєдная проти Росії» № 69529/01, справа «Попов проти Молдови» № 2 № 19960/04).

Таким чином, з урахуванням положень ст.. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, вжиття заходів забезпечення позову можливо лише на стадії судового розгляду справи.

Так, забезпечення позову можливо на будь-якій стадії провадження у справі, тобто провадження в суді першої інстанції, апеляційної чи касаційної інстанції. Проте, вчиняти процесуальні дії щодо застосування заходів по забезпеченню позову можливо у разі, коли таке провадження у справі відкрито та триває.

З огляду на зазначене, суд позбавлений процесуальної можливості постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову за відсутності відкритого провадження у суді першої або апеляційної інстанції щодо розгляду позовних вимог по суті.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі заявою ОСОБА_2.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст.. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 30.05.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна, А.Ю. Кучма