Справа № 815/963/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/963/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
судді - Бутенко А.В.,
за участю секретаря - Філімоненко А.О.,
за участю сторін:
позивач - ОСОБА_1
представник позивача - Дергачева А.В. (за дорученням)
представник відповідача - Панчошак О.Д. (за довіреністю)
третя особа - ОСОБА_2
третя особа - Дечет В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю 3-х осіб - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Євгенії Олександрівни, ОСОБА_5 про визнання незаконною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

З адміністративним позовом до суду звернулась ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить суд:

- визнати незаконною відмову Головного управління нащональної поліції в Одеській області про призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності ОСОБА_6 .

- зобов`язати Головне управління Нащональної поліції в Одеській області призначити померлому ОСОБА_6 одноразову грошову допомогу в розмірі 440500 грн. ( чотириста сорок тисяч п`ятсот гривень) та сплатити її дружині ОСОБА_1 .

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що чоловік позивача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був звільнений з органів поліції наказом № 308 о/с від 22 лютого 2017 року за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу). Після звільнення звертався до відповідача із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності та надавав yci необхідні документі для отримання такої виплати. 20.04.2017 року отримав письмову відмову у зв`язку з тим, що виплата одноразової грошової допомоги Законом України «Про Національну поліцію України» на той час не була передбачена. 08.06.207р. були внесені зміни та з 11.07 2017 року набрала чинність ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» у новій редакції, яка передбачала виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку iз захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, однак отримати її не зміг в зв`язку зі смертю. На момент смерті висновок про призначення одноразової грошової допомоги не був затверджений. Позивач неодноразово зверталась до відповідача для виплати зазначеної допомоги та надавала рішення військово-лікарської комісії та всі необхідні документи, однак таку допомогу не нараховано. Позивач вважає, що Головне управління нацюнальної поліції в Одеській області було повинно провести нарахування одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності її чоловіку, відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до порушення прав позивача, тому звернулась до суду.

Відповідачем надано відзив на позов, який обґрунтований тим, що статтею 97 Закону України «Про національну поліцію України» дійсно передбачена виплата одноразової грошової допомоги працівнику поліції, в зв`язку із втратою працездатності під час служби в органах внутрішніх справ, але затвердження висновку щодо виплати відповідної допомоги за зверненням члена сім`ї померлого буде суперечити вимогам Порядку та умовам виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішшх справ України № 4 від 11.01.2016 року (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12.09.2016 та № 788 від 21.09.2017 року), оскільки призначення такої допомоги передбачене лише за зверненням працівника. Отже, вважають свої дії щодо відмови у нарахуванні та затвердженні висновку про виплату одноразової грошової допомоги правомірними та просять відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заяви, клопотання учасників справи.

12.04.2018 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому викладено обґрунтування правомірності бездіяльності та прийнятих за зверненнями позивача рішень.

07.05.2018 року від представника позивача подано відповідь на відзив, з якої вбачається, що доводи і міркування, викладені у відзиві не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідачем не приймались документи від позивача, а раніше від її померлого чоловіка. Позивачем виконані всі зауваження відповідача, викладені усно та письмово щодо додавання окремих документів, однак грошову допомогу не нараховано.

Інших заяв та клопотань до суду по суті справи не надходило

Інші процесуальні дії у справі.

За клопотанням представника позивача, підготовче судове засідання, призначене на 27.03.2018 року було відкладено до 14.05.2018 року зв`язку з тим, що п`ятнадцятиденний термін для надання відзиву на позов станом на 27.03.2018 року не сплинув.

В підготовчому судовому засіданні 14.05.2018 року, за клопотанням представника відповідача, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, мати померлого ОСОБА_5 , як можливого спадкоємця.

За письмовою згодою учасників справи відповідно до ч.7 ст. 181 КАС України, розгляд справи розпочато у той самий день 14.05.2018 року після закінчення підготовчого засідання.

Мотивувальна частина.

Позивач, ОСОБА_1 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про одруження, має пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей та сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с. 21-23).

ОСОБА_6 проходив службу інспектором штабу батальону патрульної служби поліції особливого призначення «ШТОРМ» Головного управління Національноі поліції в Одеській області, неодноразово брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні захисту, незалежності, суверенітету та територіальноі цілісності України у районах проведения антитерористичної операції. На підставі рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 22 січня 2015 року № 4/1/ 260 мав статус учасника бойових дій (а.с. 24-26).

Згідно з наказом начальника ГУНП в Одеській області № 308 о/с від 22 лютого 2017 року звільнений за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) зі служби в поліції.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 15.02.2017 року № 31/2, захворювання ОСОБА_6 визнано таким, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 35).

Довідкою МСЕК № 297313 Серія 12 ААА від 03.03.2017 року підтверджується факт втрати 90% працездатності ОСОБА_6 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідачем 20.04.2017 року розглянуто звернення ОСОБА_6 щодо виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського та відмовлено у нарахуванні та виплаті у зв`язку з тим, що на час розгляду звернення, виплата одноразової грошової допомоги Законом України «Про Національну поліцію України» не передбачена.

Позивач 14.07.2017 року звернулась до Головного управління Національноі поліції в Одеській області за роз`ясненням щодо переліку необхідних документів та порядку отримання нею, як дружиною померлого та дітьми одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України (а.с. 43). 25.07.2017 року відповідачем надано відповідь про необхідність надати копію свідоцтва про смерть та оригінал свідоцтва про хворобу від 15.02.2017 року для внесення змін до розділу 12 свідоцтва про хворобу, також необхідність надання свідоцтва про відкриття спадщини, також позивачу роз`яснені питання відкриття спадщини з метою сприяння в отриманні грошової допомоги (а.с. 45).

Постановою Медичної військово-лікарської комісії № 514 від 07 серпня 2017 року, скасовано постанову по причинному зв`язку в свідоцтві про хворобу № 31/2 від 15.02.2017 року, та встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції (а.с. 36).

12.10.2017 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про суму належної її померлому чоловіку одноразової грошової допомоги (а.с. 44) та отримала відповідь від 13.11.2017 року про те, що розмір одноразової грошової допомоги, порядок та умови виплати буде вирішено з урахуванням вимог ст.ст. 1267, 1270 Цивільного кодексу України (а.с. 46).

Також, позивач зверталась із заявами та скаргами до Кабінету Міністрів України, Мінсоцполітики, Генеральної прокуратури України, Національної поліції України, Головного управління та Одеського управління ДВБ НПУ, Прокуратури Одеської обасті, ГУ НПУ з приводу невиплати їй як дружині померлого в наслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в поліції її чоловіка, одноразової грошової допомоги (а.с.47-57), отримувала відповіді від Департаменту фінансового забезпечення Національної поліції України від 12.02.2018 року із роз`ясненнями (а.с.49), Головного управління Національноі поліції в Одеській області від 20.12.2017 року про відмову у виплаті.

Як підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є заступником командира 2 роти батальону патрульної служби поліції особливого призначення «ШТОРМ» Головного управління Національноі поліції в Одеській області, необхідні документи для складання висновку та призначення одноразової грошової допомоги подавались в квітні 2017 року до відповідача, але розрахунок та висновок не складались.

16.01.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Є. О. відмовлено позивачу та неповнолітнім дітям у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського в зв`язку з відсутністю призначення чи нарахування померлому ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги (а.с.39).

У зв`язку з відсутністю призначення та нарахування одноразової грошової допомоги відповідачем позивач звернулась до суду.

2. Докази, відхилені судом у матеріалах справи відсутні.

3. Аргументи, наведені учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав задоволення позову.

Позивач вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до порушення прав позивача, оскільки 08.06.2017р. були внесені зміни та з 11.07 2017 року набрала чинність ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» у новій редакції, яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку iз захворюванням, пов`язаним з проходженням служби як в поліції, так і в органах внутрішніх справ України. Позивач, окрім інших документів, на вимогу відповідача також надавала довідку від 28.12.2017 року про вступ у спадщину її та дітей, втім жодного документа, який надавався неодноразово позивачем, а раніше померлим ОСОБА_6 , відповідач не приймав, мотивуючи або недостатністю документів, або відсутністю права на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідач вважає, що передумовою виплати одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури надання документів та послідовності дій, однак матеріали справи доказів подання заяви встановленого зразка разом з усіма необхідними документами не містять. Так, пунктом 3 розділу III Порядку № 4 від 11.01.2016 року (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12.09.2016 та № 788 від 21.09.2017 року), передбачено, що заява (рапорт) про виплату у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів, тобто останнім місцем проходження служби. У разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності саме поліцейський подає фінансовому підрозділу передбачений порядком пакет документів. Копії документів завіряються пiдпиcoм власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи. Доказів надання документів, передбачених Порядком № 4 суду також не надано.

Графа «Відмітка кадрового підрозділу» на заяві (рапорті) заповнюється підрозділом кадрового забезпечення органу полиції, навчального закладу, засвідчується підписом керівника цього підрозділу та скріплюється відповідною печаткою. Доказів наявності такої відмітки позивачем не надано.

При цьому, за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги поліцейський (нормативно не передбачено можливість звернення іншої особи) має звертатись до органу, в якому він проходив службу, перед звільненням.

Крім того, питання виплати одноразовоі грошовоі допомоги працівникам міліції врегульоване Постановою Кабінету Mіністрів України № 850 від 21.10.15 року, якою затверджено Порядок та умови призначення i виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або частковоі втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, згідно з яким, обов`язок для подання документів та висновку щодо виплати грошової допомоги має керівник органу внутрішніх справ, тому вважає помилковим адресат звернення та відповідача у справі.

Надаючи оцінку кожному аргументу сторін, суд дійшов висновку щодо обрання іншого способу захисту порушеного права, ніж той, що заявлений позивачем виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в поліції регулюються Законом України «Про національну поліцію».

Враховуючи те, що чоловік позивача проходив службу та був звільнений зі служби в органах поліції, мав статус учасника бойових дій, позивач є дружиною померлого ветерана війни-учаснка бойових дій, також позивач та її неповнолітні діти є спадкоємцями померлої особи, спірні правовідносини регулюються розділом 9 Закону України «Про національну поліцію», а також Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 97 Закону України «Про національну поліцію», із змінами, які набули чинності 11.07.2017 року, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

2. Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 цього Закону, у випадках, зазначених у пунктах 1,2 частини першої статті 97 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) поліцейського.

В свідоцтві про хворобу від 15.02.2017 року № 31/2, захворювання ОСОБА_6 було визнано таким, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідні зміни до ст. 97 зазначеного Закону щодо виплати одноразової грошової допомоги внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, набрали чинності 11.07.2017 року. Отже з моменту звільнення до 26.06.2017 року (день смерті), чоловік позивача не мав права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки зазначеною нормою Закону було передбачено виплату допомоги лише за обставин проходження служби в органах поліції. В зв`язку з тим, що захворювання було пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, таке право з`явилось з 11.07.2017 року. Відповідачем у 2014 році призначено ОСОБА_6 на посаду в підрозділ поліції, однак документи, подані ним у квітні 2017 року не розглянуті відповідно до Порядку № 4 від 11.01.2016 року.

Враховуючи вимоги Закону України «Про національну поліцію», члени сім`ї померлого, починаючи з 11.07.2017 року також не мали права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 98 цього Закону, до такого випадку не застосовуються пункти 1,2 ч. 1 ст. 97 цього Закону.

Постановою Медичної військово-лікарської комісії № 514 від 07 серпня 2017 року, якою скасовано постанову по причинному зв`язку в свідоцтві про хворобу № 31/2 від 15.02.2017 року, встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в 2014 році, в індивідуальному порядку був визнаний придатним до служби в ПСПОП «Шторм», брав участь в антитерористичній операції протягом служби в поліції та отримав статус учасника бойових дій під час проходження служби в поліції, суд дійшов висновку про наявність причинного зв`язку між захворюванням під час проходження служби в поліції та безпосередньою участю в антитерористичній операції, оскільки смерть наступила внаслідок захворювання, одержаного під час участі в антитерористичній операції.

Разом з тим, померлий був особою, на яку поширюється дія законодавства про статус ветеранів війни.

Так, відповідно до ст. 4, ч. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Учасниками бойових дій визнаються, зокрема поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону, чинність цього Закону поширюється на сім`ї осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, поліцейських, які загинули або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

Згідно з ч. 7 ст. 15 зазначеного Закону, членам сімей осіб, зазначених в абзацах четвертому - восьмому пункту 1 статті 10 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї у розмірі, визначеному підпунктом "а" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Крім того, судом встановлено, що позивач та дві доньки померлого є його спадкоємцями за законом, що підтверджено довідкою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Є.О. від 28.12.2017 року (а.с.38).

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

29.08.2017 року приватним нотаріусом Гайдаржи Є.О. заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Згідно з ст.1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

В судовому засіданні третіми особами приватним нотаріусом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка є матір`ю померлого, підтверджено відсутність інших спадкоємців майна померлого.

Тобто, позивач, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей, як спадкоємець майна померлого, мала право на отримання частки майна померлого, в тому числі одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби як в органах внутрішніх справ, так і в органах поліції.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на Постанову Кабінету Mіністрів України № 850 від 21.10.15 року, якою затверджено Порядок та умови призначення i виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або частковоі втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, оскільки померлий чоловік позивача проходив службу в органах поліції, тому до спірних правовідносин застосовується Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішшх справ України № 4 від 11.01.2016 року (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12.09.2016 та № 788 від 21.09.2017 року).

Згідно з п.1 Розділу III Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішшх справ України № 4 від 11.01.2016 року (із змінами), формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у органах поліції, навчальних закладах здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) органів поліції та навчальних закладів, а також фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК). Зазначеним пунктом встановлена відповідальність окремих підрозділів за формування, достовірність інформації та правильність обчислення одноразової грошової допомоги.

За п.2 цього Розділу, посадові особи органів поліції, навчальних закладів у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

За п.4, для виплати одноразової грошової допомоги у випадку загибелі (смерті) поліцейського за останнім місцем проходження служби особами, які мають право на цю виплату подається заява кожного повнолітнього отримувача, а в разі наявності малолітніх, неповнолітніх дітей - іншого з батьків, опікунів чи піклувальників, інших законних представників цих дітей про виплату грошової допомоги. Інші документи формуються та перевіряються кадровим підрозділом.

За п. 1,3 Розділу IV зазначеного Порядку, у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

4. Враховуючи право померлого чоловіка позивача на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області протиправно не нараховано зазначену допомогу, але порушене право позивача на отримання зазначеної допомоги може бути відновлене шляхом зобов`язання відповідача надати висновок про призначення одноразової грошової допомоги, оскільки такий порядок передбачений Наказом Міністрества внутрішніх справ № 4 від від 11.01.2016 року (із змінами), а розрахунок відповідної суми допомоги також здійснюється фінансовим та кадровим підрозділами у такому висновку.

При цьому, суд не вбачає втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень з наступних підстав. Як зазначено у положеннях Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників Міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини (зокрема, постанови по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988 (скарга № 10465/83), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг цих повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування, рішення органу має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дій) суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (у т.ч. колегіальний орган) прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови. Отже, суд не надає оцінку рішенню, яке не прийнято.

5. При розгляді справи та вирішенні спору судом застосовано ст.ст. 1267, 1270 Цивільного кодексу України, ст. 97,98 Закону України «Про національну поліцію», ст. 4, ч.19 ст.6, ст.ст.10,15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений Наказом Міністерства внутрішшх справ України № 4 від 11.01.2016 року (із змінами), оскльки зазначені норми законодавства регулюють спірні правовідносини.

6. Судом не застосовується Постанова Кабінету Mіністрів України № 850 від 21.10.15 року, якою затверджено Порядок та умови призначення i виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або частковоі втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, оскільки у межах спірних правовідносин має бути застосований Наказ Міністерства внутрішшх справ України № 4 від 11.01.2016 року (із змінами).

Відповідно до ч.1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України застосовують практику Європейського суду з прав людини при розгляді справ як джерело права.
У рішеннях Європейського суду з прав людини при застосуванні принципу верховенства права сформульовано такі його ознаки, як визнання пріоритетності, домінування, визначальної ролі прав людини у діяльності держави, поширюваність цієї пріоритетності, цього принципу на діяльність усіх без винятку органів держави, правова визначеність становища людини у тій ситуації, в якій вона перебуває, обсяг будь-якого правового розсуду й спосіб його здійснення мають бути з достатньою ясністю визначені законом.
Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, тому розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 6, 72, 139, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю 3-х осіб - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Євгенії Олександрівни, ОСОБА_5 задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області надати висновок про призначення одноразової грошової допомоги на підставі документів, поданих ОСОБА_1 , за формою, встановленою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року, із змінами та доповненнями.
В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 23.05.2018 року.

Суддя Бутенко А.В.

.