Справа № 2-а-2092/11
Суддя: Орендовський В. А.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-2092/11 р.
ПОСТАНОВА
17 жовтня 2011 року м. Новомиргород
Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовський В.А. у відсутності сторін та їх представників, розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-
До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов зазначений вище позов.
Позивач стверджує, що є пенсіонером за віком, має статус дитина війни і відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що набрав чинності з 01.01.2006 р., його щомісячна пенсія повинна збільшитись на 30 % мінімальної пенсії за віком.
Відповідач не виконав вимог вказаного закону, а його письмове звернення про збільшення пенсії відповідно до вимог Закону залишив без задоволення.
Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просить: визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни за період шестимісячного строку до моменту звернення до суду - незаконною; зобовязати відповідача нарахувати до виплати та виплатити у повному обсязі недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, передбачену ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни починаючи з шестимісячного строку до моменту звернення до суду.
Відповідач до суду заперечення не направив, про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином.
У відповідності до ст. 183-2 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у порядку скороченого провадження за відсутності сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи, викладені в позовній заяві, суд приходить до таких висновків.
Як вбачається з положень статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни (далі Закону): ст. 1 дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. ст. 6 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. ст. 7 фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
У судовому засіданні безспірно зясовано, що позивач відповідно до вимог ст.1 Закону, який набрав чинності з 01.01.2006 р., набув статусу дитини війни, а тому згідно зі ст. 6 Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, за даними відповідача позивачеві за розглядаємий період підвищення до пенсії, як особі зі статусом дитини війни не нараховувалась та не виплачувалась у повному обсязі. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, підвищення до пенсії для "дитини війни" є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону є "дітьми війни", тобто підвищення до пенсії є формою реалізації конституційного права громадян зі згаданим статусом на соціальний захист.
Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.
Так, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (справа "Кечко проти України", рішення від 08.11.2005 року).
Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання підвищення до пенсії.
Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України. Відповідно до п. 1, п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.
Разом з тим, Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 року від 14.06.2011 року № 3491, який набрав чинності з 19 червня 2011 року, окрім іншого, внесено зміни до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у відповідності до якого встановлено, що у 2011 р. норми і положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011р.
Вказаний порядок та розмір виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету міністрів України, яким винесена постанова Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету від 6 липня 2011 року № 745, яка набрала законної сили з 23 липня 2011 року. Вказаною постановою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49 гривень 80 копійок. Таким чином позовні вимоги, починаючи з 23.07.2011 року не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до відомості про підвищення пенсії відповідач отримує підвищення пенсії як дитина війни у розмірі 49,80 гривень, тобто у розмірі встановленому Постановою КМУ Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету від 6 липня 2011 року № 745.
За таких обставин, враховуючи дату звернення позивача до суду, суд вважає за необхідне задовольнити позов за період з 22 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року.
Зважаючи на те, що суд не вправі виконувати функції субєкта владних повноважень, покладені на нього законом, а також те, що питання стосовно здійснення перерахунку та виплати пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд визнає необхідним зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком позивачу за період з 22 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року, як особі, що має статус дитини війни відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року та ст.28 ч.1 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням фактично щомісячно виплаченої пенсії.
Згідно положенням ст. ст. 256-257 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць. Керуючись ст.ст.2, 11, 86, 94, 159-163, 167, 183-2 КАС України,
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нездійснення перерахунку і виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 22 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною.
Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та ст.28 ч.1 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 22 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично щомісячно виплаченої пенсії.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2