Справа № 804/693/18
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2018 року Справа № 804/693/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача представника відповідача-1: Ковальчука В.В., Литвин Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно - конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Єрьоменко Ганни Станіславівни про визнання протиправним та скасування акта, визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адмінстартивного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно - конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Єрьоменко Ганни Станіславівни про:
- визнання протиправним та скасування припису від 24.11.2017 №241/4.2-5, складеного головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Єрьоменко Ганною Станіславівною;
В обгрунтування позову позивачем зазначено, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області в період з 20.11.2017 по 24.11.2017 проведена перевірка додержання Дослідним заводом ПАТ ««КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» (відокремлений підрозділ юридичної особи: Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно - конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом» (далі - ПАТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ»), законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
За результатами перевірки складений акт № 351/4.2-5; припис від 24.11.2017 №241/4.2-5 про усунення порушень.
Відповідач-1 заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та вказав, що взаємовідносини між ПАТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» та ОСОБА_7 були саме трудовими, що підтверджується наступним. Так, до службової записки голови комісії зі спеціального розслідування додано копію картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду - ОСОБА_7, де у лівому верхньому куті має місце кутовий штамп Дослідного заводу «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ»; відповідно до записів у картці, ОСОБА_7 направлявся на попередній медогляд за професією «слюсар з механоскладальних робіт» механоскладального цеху, медогляд проходив в термін 02.06.2017 - 07.06.2017, заключний висновок від 07.06.2017 голови комісії КЗ «Криворізька міська лікарня № З» ДОР» - «придатний до праці».
Штатним розписом Дослідного заводу «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ», затвердженим наказом директора від 27.02.2017 за № 40, серед посад (професій) основних робітників - відрядників механоскладального цеху, значаться також і слюсарі механоскладальних робіт 4-5-6 розряду у кількості три штатні одиниці.
Характер виконуваної роботи (послуги), передбаченої як предмет обома цивільно-правовими договорами («послуги із збирання деталей та вузлів»), відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 42 «Оброблення металу», частина 2 «Робітники», книга 1 «Металеве лиття», «Зварювання металу», є ідентичним для професії «Слюсар з механоскладальних робіт» за професійним виконанням.
Відтак, характер виконуваних робіт (послуги зі збирання деталей та вузлів із заявленою високою кваліфікацією), наявність попереднього медичного огляду із зазначенням у направленні на огляд професії працівника ОСОБА_7 та дільниці (структурного підрозділу), на якій він буде виконувати роботи вказує про наявність саме трудових відносин між позивачем та вказаною особою. До того ж, робота останнім виконувалася в межах виробничого циклу заводу; виконання роботи не потребувало від ОСОБА_7 власних засобів виробництва, заводом забезпечувалися умови необхідні для виконання робіт (надання необхідного інвентарю тощо); відсутність професійного ризику свідчить про допущення ОСОБА_7 до роботи без укладання трудового договору, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України. З урахуванням зазначеного, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Відповідач-2 під час розгляду справи заперечив проти позову з тих же підстав, що відкладені у відзиві відповідача-1 на адміністративний позов.
Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому вказав, що проходження медичного огляду ОСОБА_7 не є ознакою наявності трудових відносин, оскільки для забезпечення умов виконання відносин, обумовлених цивільно-правовими договорами позивачем було рекомендовано ОСОБА_7 пройти медичне обстеження в інтересах сторін. До того ж, медогляд зазначеною особою було пройдено вже після оплати виконаних робіт за першим актом виконаних робіт, тобто медогляд не був пов'язаний з прийомом на роботу. Медичний огляд працівника не є обов'язковою умовою трудового договору, основною ознакою трудового договору є облік робочого часу - ведення табелю обліку робочого часу та підпорядкування Правилам внутрішнього трудового розпорядку. При перевірці жодної ознаки трудового договору зі ОСОБА_7 контролюючим органом не виявлено. Наявність в штатному розкладі певних професій чи робочих місць не може означати заборону сторонам укладати цивільно-правові договори.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №804/693/18. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20 лютого 2018 року.
В судовому засіданні 23.02.2018 судом оголошено перерву до 20.03.2018.
В судовому засідання 20.03.2018 відкладено розгляд справи на 27.03.2018.
В судовому засіданні ухвалою від 27.03.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 26.04.2018.
В судовому засіданні 26.04.2018 судом оголошено перерву до 07.05.2018.
Представник позивача в судовому засіданні 07.05.2018 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача-1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17.08.2017 на території дослідного заводу «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» мав місце нещасний випадок з ОСОБА_7 із смертельним наслідком. Відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, згідно наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 18.08.2017 за №313 - Р призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку.
В період з 20.11.2017 по 24.11.2017 на підставі наказу № 469-1 від 13.11.2017 та направлення на перевірку від 13.11.2017 № 312/4.2-5 посадовими особами відповідача проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у Дослідному заводі Публічного акціонерного товариство «Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом».
За результатами інспекційного відвідування складено акт додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 24.11.2017 № 351/4.2-5.
Під час інспекційного відвідування посадовими особами відповідача зроблено висновок про те, що позивачем в період 25.05.2017 - 17.08.2017, потерпілого ОСОБА_7 фактично було допущено до роботи без укладення трудового договору, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
За результатами перевірки, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено припис від 24.11.2017 №241/4.2-5, за яким ПАТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» приписано у виконання вимог ч.3 ст.24 КЗпП України забезпечити в подальшому, оформлення відносин з найманими працівниками належним чином у встановлені строки (надати документи по проведеній роботі). Також приписано у строк до 24 грудня 2017 року письмово проінформувати про виконання припису з наданням копій підтверджуючих документів Відділ з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому районі.
Згідно з ч.6 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Отже, оформлення результатів перевірки актом з викладенням фактів порушення позивачем положень законодавства про працю, встановлених під час здійснення такої перевірки, відноситься до повноважень відповідача.
Тому, суд зазначає, що акт перевірки та викладені в ньому факти та висновки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, що породжують для позивача певні правові наслідки. Акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом під час проведення перевірки порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо вчинення ним дій та рішень, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтувати ними власну позицію щодо наявності певних порушень, допущених платником податку.
Аналогічна правова позиція з означеного питання висловлена Верховним Судом в постанові від 11.04.2018 у справі №816/1155/16 (провадження №К/9901/9222/18) (номер судового рішення ЄДРСР № 73354147).
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування припису від 24.11.2017 №241/4.2-5, складеного головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіон Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Єрьоменко Ганною Станіславівною, суд виходить з такого.
Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Частиною 8 наведеної статті Закону визначено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
В матеріалах справи міститься лист позивача від 19.12.2017 №15/1628 адресований Головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, з повідомленням про виконання припису від 24.11.2017 №241/4.2-5.
Таким чином, з огляду на те, що фактично припис відповідача від 24.11.2017 №241/4.2-5 вже виконаний позивачем, отже жодним чином не порушує його права, суд доходить висновку, що позовна вимога про його скасування задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що між Дослідним заводом публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом» (Замовник) в особі директора Долгіх В.В. з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_7 (Виконавець), ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.код НОМЕР_1 з іншої сторони, було укладено два цивільно-правових договори:
Умовами вказаних договорів передбачено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування.
Згідно п. 2.1 вказаних Договорів за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду згідно акта здавання - приймання виконаної роботи.
В матеріалах справи містяться акти здавання - приймання виконаної роботи від 31.05.2017 та від 30.06.2017 до договору від 25.05.2017 №05-05/17 та акт від 31.07.2017 до договору від 02.07.2017 №03-07/17.
Так, на підставі актів здавання - приймання виконаної роботи на користь ОСОБА_7 позивачем проведена оплата:
- по акту від 31.05.2017 - нараховано 920,00 грн., утримано податків та внесків - 179,40 грн., до видачі - 740,60 грн., виплачено 06.06.2017, що підтверджується платіжною відомістю № 13;
- по акту від 30.06.2017 - нараховано 5060,00 грн., утримано податків та внесків - 986,70 грн., до видачі - 4073,30грн., виплачено 06.07.2017, що підтверджується платіжною відомістю № 15;
- по акту від 31.07.2017 - нараховано 5340,00 грн., утримано податків та внесків - 1041,30 грн. до видачі - 4298,70 грн. виплачено 07.08.2017, що підтверджується платіжною відомістю № 19;
- згідно наказу № 122 від 22.08.2017 - ОСОБА_7 нараховано винагороду у сумі 3360,00 грн. з виплатою спадкоємцям.
В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 20.11.2017, згідно яких ОСОБА_7 виконував роботи для позивача за вільним графіком без підкорення правилам внутрішнього трудового розпорядку підприємства
Також, відповідно до письмових пояснень директора Дослідного заводу «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» ОСОБА_8 від 20.11.2017, наданих на ім'я інспектора в ході інспекційного відвідування, укладання цивільно - правових договорів із ОСОБА_7 обумовлено потребою по збиранню вузлів, що передбачає високу кваліфікацію та вміння виконувати роботи по конструкторській документації, а також вмінням «читати» креслення на інженерному рівні.
Під час розгляду справи судом за клопотанням позивача допитано свідка ОСОБА_8, який є директором відокремленого підрозділу ПАТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ": Дослідного заводу Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом», який повідомив суду, що ОСОБА_7 здійснював креслення, не дотримувався правил внутрішнього трудового розпорядку та не мав бажання укладати з позивачем трудовий договір, оскільки очікував повернення на роботу на інше підприємство.
Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього права. Виходячи з положень КЗпП України та Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) реалізувати своє право на працю можливо шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Нормами ч. 1 ст.13 та ч. 1 ст.14 Цивільного кодексу України регламентовано, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавста. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статі Цивільного кодексу України).
Згідно статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується зарплата, установлені законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.
Цивільно-правовий договір, у свою чергу, угода між підприємством й особою на виконання певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.
За договором підряду, укладеним між власником та особою, остання зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Водночас основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. А за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, сам організовує свою роботу й виконує її на свій ризик.
Оплачується за підрядним договором не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи й оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт, на підставі яких провадиться їх оплата. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.
Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором метою є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує та виконує свою роботу.
Тож якщо не встановлено факту прийняття особи на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; не роз'яснено їй права й обов'язки та не поінформовано під розписку про умови праці тощо, такий договір не можна вважати трудовим.
Враховуючи роз'яснення Мінпраці та соціальної політики України від 11.03.2002 року № 06/2-4/452 та від 26.12.2003 № 067/1-4/2008 основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою укладання договору підряду є отримання певного матеріального результату. Тобто, за цивільно-правовим договором процес праці не регламентується: працівник не зараховується до штату, не видається наказ про його прийняття на роботу, не вноситься запис до трудової книжки і на нього не поширюється дія внутрішнього трудового розпорядку. Цивільно-правовий договір завжди оформляється письмово, з вказівкою конкретної роботи, завдання, замовлення.
Як вказав відповідач під час перевірки до службової записки голови комісії зі спеціального розслідування додано копію картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду - ОСОБА_7, де у лівому верхньому куті наявний кутовий штамп Дослідного заводу «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ»; відповідно до записів у картці, ОСОБА_7 направлявся на попередній медогляд за професією «слюсар з механоскладальних робіт» механоскладального цеху, медогляд проходив в термін 02-07.06.2017, заключний висновок від 07.06.2017 голови комісії КЗ «Криворізька міська лікарня № З» ДОР» - «придатний до праці».
Проте, суд зазначає, що сама по собі наявність медичної картки зі штампом позивача не є доказом існування трудових відносин між позивачем та ОСОБА_7
Таким чином, укладені договори між Дослідним заводом публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з Дослідним заводом» та ОСОБА_7 є цивільно-правовими договорами, укладеними за вільним волевиявленням сторін, а фізичній особі достеменно було відомо про те, що він не є найманим працівником в розумінні КЗпП України.
Зазначені обставини також встановлені постановою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2018 у справі №216/6336/17 (провадження №3/216/142/18), яка набрала законної сили 26.02.2018.
У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. ст. 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування припису від 24.11.2017 № 241/4.2-5, складеного головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Єрьоменко Ганною Станіславівною відмовити повністю.
Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Науково- дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом» судові витрати з оплати судового збору у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297, пп.15.5 пп.15 п.1 розділу VIІ КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 17 травня 2018 року.

Суддя О.В. Царікова