Справа № 826/2690/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

24 травня 2018 року м. Київ№ 826/2690/18
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами

ОСОБА_1 (адреса: 02218, АДРЕСА_1 код ІНН НОМЕР_1)
доГоловного управління МВС у м. Києві (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15)
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління МВС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 08.09.2014 року № 849 о/с, поновлення на роботі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім того, частиною 5 статті 122 КАСУ передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що законодавець пов'язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб'єктивно з'ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об'єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З системного аналізу зазначеної норми видно, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 року позовну заяву залишено без руху та зобов'язано позивача надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду разом з доказами, що підтверджують обґрунтованість підстав звернення до суду з пропущенням строку визначеного чинним законодавством.

На виконання вимог ухвали від 21.03.2018 року позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду. В той же час, позивачем у поданій заяві не наведено жодних причин чи пояснень, що зумовили звернення до суду з пропущенням строку визначеного чинними процесуальним законодавством, не надано суду жодних доказів на підтвердження поважності причини не звернення до суду у період з 25.12.2014 року по 16.02.2018 року, у зв'язку з чим, клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду є необґрунтованим, безпідставним та таким, що задоволенню, за висновком суду, не підлягає. Судом також не знайдено поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду з даним позовом.

За таких умов, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід відмовити, у зв'язку з чим, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 122-123, 240-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 12 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.А. Качур