Справа № 810/575/18
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/575/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Михайлівський лан" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року, суддя Панченко Н.Д., у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Михайлівський лан" до Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Михайлівський лан" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області, у якому просив: визнати протиправними та скасувати рішення Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 20.04.2017 року №10 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 30.09.2008 року №4 "Про визнання права власності" за громадянином ОСОБА_2 та рішення виконавчого комітету Тетіївського району Київської області від 30.09.2008 року №46 в частині визнання права власності за громадянином ОСОБА_2 на силосну траншею 1989 року (АДРЕСА_1), силосну траншею 1981 року (АДРЕСА_1), силосну траншею 1992 року (вул. Центральна, 10, Л).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року позовну заяву повернути позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду по суті до Київського окружного адміністративного суду. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року позовну заяву Приватного підприємства "Михайлівський лан" залишено без руху.

Залишаючи адміністративний позов без руху, суддя першої інстанції встановив десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про сплату (доплату) судового збору за подання позовної заяви, що має одночасно дві вимоги немайнового характер, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, за належними реквізитами та у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України "Про судовий збір";

- письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- уточненої позовної заяви із наведеними у ній письмовими поясненнями щодо конкретних публічно-владних функцій, які були реалізовані відповідачем під час прийняття оспорюваних рішень та поясненнями, яким чином оспорювані рішення порушують права ПП "Михайлівський лан" у публічно-правових відносинах;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

28 лютого 2018 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху на адресу Київського окружного адміністративного суду від Приватного підприємства "Михайлівський лан" надійшов уточнений адміністративний позов разом з заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

У вищезазначені заяві позивач послався на те, що позивач оспорюює рішення Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 30.09.2008 року №46 у частині визнання права власності за ОСОБА_2 на силосну траншею 1989 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; силосну траншею 1981 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; силосну траншею 1992 року, що розташована по АДРЕСА_1.

При цьому, з адміністративним позовом позивач до суду звернувся лише 01.02.2018 року, що підтверджується відтиском штампу відділення поштового зв'язку на конверті, у якому надійшла позовна заява до суду.

У позовній заяві та заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, яку позивач надав на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 12.02.2018 року, Приватне підприємство "Михайлівський лан" стверджує, що про порушення своїх прав оспорюваними рішеннями дізнався лише у грудні 2017 року, отримавши на адвокатський запит лист Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 23.12.2017 року №218 з копією оспорюваного рішення.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суддя першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки апеляційної скарги, викладені в ухвалі суду від 12 лютого 2018 року, а саме, позивач не навів доказів, які б свідчили про існування обставин, що об'єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необгрунтованості доводів позивача щодо поважності пропуску строків звернення до суду та зазначає наступне.

Відповідно до частин 1,2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду відсутні, оскільки позивачем не обгрунтовано поважності причин пропуску строку звернення.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, оспорюваним рішенням Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 30.09.2008 року №46, крім визнання права власності на об'єкти нерухомості за ОСОБА_2, з чим фактично не погоджується позивач, було також визнано право власності на ряд об'єктів нерухомого майна за ПП "Михайлівський лан".

Отже, додані до позовної заяви докази дають підстави стверджувати, що позивачеві з 2008 року було відомо (мало бути відомо) про зміст рішення Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 30.09.2008 року №46 та про порушення його прав фактом визнання права власності за ОСОБА_2 на силосні траншеї.

Разом з тим, будь-яких доказів щодо існування причин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно реалізувати право на звернення до адміністративного суду ні позовна заява, ні заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, ні апеляційна скарга не містять.

Посилання апелянта, на те, що звернення позивача до Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області з адвокатським запитом у 2017 році, висновків суду щодо не поважності причин пропуску строку не спростовує і не свідчить про необізнаність позивача з оспорюваним рішенням.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поновлення процесуального строку без об'єктивної наявності виключних підстав та наведення відповідних причин є порушенням принципу правової визначеності та порушує права учасників справи на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішенні "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча саме національним судам, перш за все, належить приймати рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що зазначений адміністративний позов подано поза межах строку звернення до суду, а причини поважності пропуску строку не можна вважати поважними.

З огляду на зазначені обставини, вбачається, що приймаючи ухвалу про повернення адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Михайлівський лан" залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 30 травня 2018 року.