Справа № 806/1379/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

22 травня 2018 року м. Житомир справа №806/1379/18

категорія 5.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Овруцької міської ради, третя особи: Овруцька центральна районна лікарня про визнання незаконним п.2 рішення №38 від 21.12.2017,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся із позовом до Виконавчого комітету Овруцької міської ради, в якому просить визнати незаконним п.2 рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради №38 від 27.12.2017 в частині необхідності проведення конкурсу на право оренди комунального майна, приміщення якого орендує ФОП ОСОБА_1 та надання дозволу Овруцькій центральній районній лікарні на укладання додаткової угоди про продовження терміну дії договору оренди №16 від 01.05.2007 лише до 31.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірним рішенням порушуються права та законні інтереси позивача як орендаря нежитлового приміщення комунальної власності за адресою: м. Овруч, вул. Т.Шевченка, 106.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 24.04.2018 о 10:40.

Представник відповідача у строк, визначений ч.5 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подав до відділу документального забезпечення суду відзив на позовну заяву від 23.04.2018, відповідно до змісту якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. (а.с. 53-54)

В підготовче судове засідання, призначене на 24.04.2018 о 10:40 прибули позивач, представник відповідача та представник третьої особи. Протокольною ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 закрито підготовче провадження у справі та перейдено до розгляду справи по суті. В судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2018 о 14:00, що зафіксовано секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 24.04.2018.

В судове засідання, призначене на 22.05.2018 о 14:00 прибули позивач та представники відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. Пояснень щодо позову або відзиву в порядку ст. 165 КАС України не надіслав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 23.04.2018.

Заслухавши пояснення сторін та учасників, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Як встановлено із матеріалів справи між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та Овруцькою центральною районною лікарнею (орендодавець, далі - Овруцька ЦРЛ) було укладено договір оренди від 30.12.2006, затверджений головою Овруцької районної ради, щодо передачі у строкове платне користування до 29.12.2007 приміщення Овруцької ЦРЛ площею 20,0 кв. м., розміщеного за адресою: м. Овруч, вул. Радянська, 106. (а.с. 12-13) Дію вказаного договору неодноразово було пролонговано, зокрема: змінами до договору №16 від 01.05.2007, змінами до договору оренди від 01.01.2014 (а.с. 15), додатковою угодою від 12.12.2016 (а.с. 21), додатковою угодою від 21.12.2017 - по 31.03.2018 включно.

Пунктом другим рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області №38 від 21.12.2017, у зв'язку із необхідністю проведення конкурсів на право оренди комунального майна надано дозвіл Овруцькій ЦРЛ на укладення додаткової угоди про продовження терміну дії з 01.01.2018 по 31.03.2018 низки договорів оренди, зокрема, договору №16 від 01.05.2007 з ОСОБА_1 - на приміщення для розміщення аптечного пункту площею 20,28 кв. м. в ЦРЛ по вул. Т.Шевченка, 106, м. Овруч (а.с. 20 та зворот).

Відповідно до змісту позовної заяви, позивач вважає вказане рішення протиправним та наголошує, що спірним рішенням порушуються права та законні інтереси позивача як орендаря нежитлового приміщення комунальної власності за адресою: м. Овруч, вул. Т.Шевченка, 106.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &?к;…&gс; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &? ;…&?н;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах виконавчий комітет Овруцької міської ради не виконує владних управлінських функцій по відношенню до позивача, а виступає виключно в якості розпорядника майна комунальної власності та є суб'єктом цивільних правовідносин, пов'язаних із наймом (орендою) нежитлової нерухомості.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 №1618-IV встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу від 06.11.1991 №1798-XII господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Оскільки у вказаній справі відповідач як суб'єкт владних повноважень як розпорядник комунального майна, зокрема, здійснює передачу у користування об'єктів нежитлової нерухомості, які знаходяться у комунальній власності, у порядку, встановленому законом, а виникаючі внаслідок реалізації вказаних повноважень правовідносини мають цивільно-правовий характер, вказаних спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладено у постановах, від 16 червня 2015 року у справі №21-222а15, від 07 липня 2015 року у справі №21-847а15, а також висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 квітня 2018 року № 522/16204/15-а (провадження № 11-156апп18), які відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що спір у справі не є публічно-правовим, оскільки стосується права користування нежитловим приміщенням, тобто цивільного права, а тому вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства відповідним судом.

Пунктом першим частини першої статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Частиною другою статті 239 КАС України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 19, 238, 239, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі №806/1379/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Житомир, 10030. РНОКПП НОМЕР_1) до Виконавчого комітету Овруцької міської ради (вул. Т.Шевченка, 43, Овруч, Овруцький район, Житомирська область, 11101. Код ), третя особа: Овруцька центральна районна лікарня (вул. Т.Шевченка, 106, Овруч, Овруцький район, Житомирська область,11100. Код ) про визнання незаконним п.2 рішення №38 від 21.12.2017.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст ухвали складено: 01 червня 2018 року.