Справа № 826/13712/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом у якому просила:

- зобов'язати Державну судову адміністрацію України забезпечити достатнє фінансування Львівського апеляційного адміністративного суду на поштові витрати;

- визнати незаконним та скасувати пункт 6.8.14 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України № 174 від 17.12.2013 р.;

- зобов'язати Державну судову адміністрацію України через апарат Львівського апеляційного адміністративного суду надіслати їй рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію ухвали від 28.02.2012 у справі 3456/1268/16-а (апеляційне провадження №876/693/17).

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що у зв'язку із недостатнім фінансуванням Державною судовою адміністрацією України на поштові витрати Львівського апеляційного адміністративного суду у останнього відсутні кошти на відправлення поштової кореспонденції рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням про вручення, а лист із судовим рішенням, яке було відправлено простою поштою, нею не отримано. Позивач також стверджувала, що пункт 6.8.14 Інструкції з діловодства в адміністративних судах, яким передбачено, що після повернення справ із суду апеляційної чи касаційної інстанції копії судових рішень цих судів видаються судом першої інстанції, суперечить вимогам частини 3 статті 167 КАС України відповідно до якої особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для заміни первісного відповідача до ухвалення рішення.

Зокрема, скаржник посилається на те, що оскільки суд зазначає, що у Державної судової адміністрації України відсутні повноваження через апарат Львівського апеляційного адміністративного суду надіслати їй рекомендований лист з повідомленням про вручення копії ухвали від 28.02.2017 року, він повинен був замінити первісного відповідача.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Львівського апеляційного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 456/1268/16-а (провадження № 876/693/17), за результатами перегляду якої, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2016 залишено без змін.

11 вересня 2017 року позивач звернулась до Львівського апеляційного адміністративного суду із запитом про надання інформації про стан розгляду вказаної справи та за наявності судового рішення направити їй копію рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Листом від 15.09.2017 року № 01-21/1993/17 Львівський апеляційний адміністративний суд повідомив ОСОБА_2 про надіслання на її адресу ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 простою поштовою кореспонденцією у зв'язку недостатнім фінансуванням суду у 2017 році на поштові витрати. Також позивача повідомлено, що 10 березня 2017 року, після завершення апеляційного провадження справу № 456/1268/16-а надіслано до суду першої інстанції та що після повернення справи із суду апеляційної чи касаційної інстанції копії судових рішень цих судів видаються судом першої інстанції.

Спеціальним законом який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 р. № 1402-VIII (надалі за текстом - «Закон № 1402-VIII»).

Відповідно до статті 146 цього Закону держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів відповідно до Конституції України. Забезпечення функціонування судової влади передбачає: окреме визначення у Державному бюджеті України видатків на утримання судів не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення правосуддя відповідно до закону; законодавче гарантування повного і своєчасного фінансування судів; гарантування достатнього рівня соціального забезпечення суддів.

Частиною 1 статті 148 Закону № 1402-VIII передбачено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно частини 3 названої статті Закону № 1402-VIII функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Верховний Суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності; Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України; Вища рада правосуддя - щодо фінансового забезпечення її діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 148 Закону № 1402-VIII видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, вищого спеціалізованого суду, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Частиною 1 статті 151 Закону № 1402-VIII визначено, що Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно частин 1 та 3 статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Згідно частини 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

У контексті наведеного колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що Державна судова адміністрація України, як головний розпорядник коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів, у 2017 р. здійснювала фінансування Львівського апеляційного адміністративного суду у межах, нижчих ніж встановлено Державним бюджетом України.

При цьому, у разі недостатності коштів для здійснення відповідних видатків, відповідач позбавлений можливості вийти за межі бюджетного призначення чи самостійно змінити напрям використання бюджетних коштів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову у наведеній частині.

Згідно частини 3 статті 167 КАС України, у редакції що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі.

Крім того, частиною 5 статті 167 КАС України передбачалось, що особа, яка бере участь у справі, а також особа, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов'язки, може отримати в суді, де знаходиться адміністративна справа, копію рішення, що є в матеріалах цієї справи, ухваленого адміністративним судом будь-якої інстанції.

Відповідно до пункту 6.8.14. Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 174 від 17.12.2013 р. після повернення справ із суду апеляційної чи касаційної інстанції копії судових рішень цих судів видаються судом першої інстанції.

Таким чином, наведений пункт Інструкції з діловодства в адміністративних судах України повністю узгоджується з положеннями частини 5 статті 167 КАС України.

Також, окружний адміністративний суд вірно звернув увагу на те, що направлення сторонам копій судових рішень не віднесено до повноважень Державної судової адміністрації України.

Відповідно ж до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а вимога скаржника про направлення справи до суду першої інстанції для заміни первісного відповідача суперечить положенням ст. 48 КАС України, якою передбачено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 29 травня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук