Справа № 500/6183/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 500/6183/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ОСОБА_4 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (надалі відповідач, УПФ), в якому просила:

- визнати протиправними дії УПФ щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років з 01.09.2017 року та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов'язати УПФ зарахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років з моменту звернення, а саме з 01.09.2017 року, призначити та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В обґрунтування позову було зазначено, що позивач звернулась із заявою до УПФ за оформленням пенсії за вислугою років. Проте, відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначені пенсії за вислугу років, у звязку з відсутністю необхідного стажу, який дає право на пенсію за вислугу років. Позивач вважає таке рішення УПФ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на думку позивача робота на посаді викладача музичної школи зараховується до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, 01.09.2017 року звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням УПФ №157 від 11.10.2017 року було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю підтвердження періодів роботи на посаді, що дає право на пенсію за вислугу років. До пільгового стажу, як працівника освіти було зараховано 5 років 9 місяців 8 днів.

Згідно розрахунку стажу позивача, УПФ було зараховано до пільгового стажу позивача, як працівника освіти періоди роботи з 16.08.1982 року по 24.11.1982 року, з 02.12.1982 року по 10.08.1983 року, з 01.09.1984 року по 08.09.1986 року, з 03.03.1989 року по 08.08.1989 року, з 26.08.1989 року по 31.12.1991 року, всього: 5 років 9 місяців 8 днів. Загальний стаж роботи позивача складає: 38 років 2 місяці 18 днів.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, вона працювала в Ізмаїльській дитячій музичній школі №2 (Комунальний заклад Ізмаїльської міської ради «Дитяча музична школа №2») на посаді викладача теоретичних дисциплін з 13.02.1989 року по 31.08.2017 року.

Позивач вважає, що період з 13.02.1989 року по 31.08.2017 року, який вона працювала в Ізмаїльській дитячій музичній школі №2 (Комунальний заклад Ізмаїльської міської ради «Дитяча музична школа №2») на посаді викладача теоретичних дисциплін, також відноситься до пільгового стажу, оскільки за дорученням КМ України від 06.01.1996 року №397/21 (надалі - доручення №397/21) дію Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, поширено, зокрема, і на викладачів шкіл мистецтв.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наявність доручення КМ України №397/21 без відповідних змін до вказаного Переліку не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191.

Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (надалі - Перелік №909).

Отже, виплата грошової допомоги здійснюється, зокрема, за умови, що особа працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, за наявності відповідного страхового стажу на таких посадах.

Згідно п.2 та абз.3 п.4 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту», педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Отже, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплати грошової допомоги необхідна наявність спеціального стажу роботи на посадах, згідно з переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Посада викладача теоретичних дисциплін позашкільного навчального закладу, на якій працювала позивач, Переліком №909 не передбачена.

Дорученням №397/21 (на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог) дію Переліку №909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Проте, колегія суддів зазначає, що наявність Доручення №397/21 без відповідних змін до Переліку №909 не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача теоретичних дисциплін позашкільного навчального закладу.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 22.09.2017 року (справа №308/7012/13-а).

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що позивач не має достатньо стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та як наслідок позивач не має права на отримання грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій, оскільки позивач працювала на посаді, робота на якій не зараховується до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, дії УПФ щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років з 01.09.2017 року та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, є правомірними та обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 29 травня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_2