Справа № 161/4308/18
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4308/18
Провадження № 2-а/161/267/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Турук І.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 13 березня 2018 року відповідачем було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії АР № 863539 (далі постанова) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вважає дану постанову протиправною та такою, що постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, щодо її змісту, процедури складання. Вказує, що, не порушував вимоги ПДР, оскільки, будь-яких розпізнавальних знаків того, що військові транспортні засоби рухаються в колоні не було визначено.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати дії інспектора ВРОМ ДТП УПП у Волинській області Торчинського С.Г. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову серії АР № 863539.

Ухвалою суду від 26 березня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснив, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, зазначив, що відповідач не був очевидцем події, а виніс постанову на підставі пояснень очевидців події ОСОБА_5, ОСОБА_6 Просив суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 13 березня 2018 року відповідачем було винесено щодо позивача оскаржувану постанову, із змісту якої вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом «Toyota Hilux», державний номерний знак НОМЕР_1, 09.03.2018 року о 12 год. 30 хв. по вул. Володимирській в м. Луцьку, зайняв місце для постійного руху в колоні військової техніки, яка супроводжувалась оперативним автомобілем, чим порушив п. 25.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктами 1.10, 25.1, 25.4, 25.6 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачено, що колона транспортних засобів організована група з трьох і більше транспортних засобів, що разом рухаються в одному напрямку безпосередньо один за одним з постійно увімкненим ближнім світлом фар.

На кожному транспортному засобі, що рухається в складі колони, встановлюється розпізнавальний знак «Колона» передбачений підпунктом «є» пункту 30.3 цих Правил, і вмикається ближнє світло фар.

Колона, що рухається без супроводження оперативними транспортними засобами, повинна бути розділена на групи (не більше п'яти транспортних засобів у кожній), дистанція між якими повинна забезпечувати можливість обгону групи іншими транспортними засобами.

Розпізнавальний знак може не встановлюватися, якщо колону супроводжують оперативні транспортні засоби з увімкненими червоним, синім і червоним, зеленим або синім і зеленим проблисковими маячками та (або) спеціальними звуковими сигналами.

Іншим транспортним засобам забороняється займати місце для постійного руху в колоні.

Судом встановлено, що на автомобілях військової техніки, які рухалася 09 березня 2018 року по вул. Володимирській в м. Луцьку, не було встановлено знак «Колона», як цього вимагають ПДР України.

Вказана обставина, підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які зазначили, що у той день перебували разом із відповідачем в автомобілі «Toyota Hilux» та їхали до Луцька, по дорозі вони обганяли поодинокі транспортні засоби військової техніки, на яких не було будь-яких позначок, зокрема буки «К» на жовтому фоні. На світлофорі по вул..Володимирській в місті Луцьку відбулося ДТП, внаслідок якої автомобіль військової техніки, що їхав позаду завдав удару у задню частину їхнього транспортного засобу. Будь-яких транспортних засобів із увімкненими маячками до місця ДТП вони також не бачили.

Суд критично ставиться та не бере до уваги письмові пояснення свідка події ОСОБА_9 від 09.03.2018 року, щодо так званого «вклинення» автомобіля «Toyota Hilux» до колони військової техніки, так як за змістом своїх пояснень, ОСОБА_9 висловив лише припущення з цього приводу, не навівши при цьому, чи бачив він, на якій відстані цей автомобіль рухався відносно інших автомобілів військової техніки.

В обґрунтування заперечень проти позову, представник відповідача вказував, що пояснення ОСОБА_5, іншого учасника ДТП ОСОБА_6 були взяті відповідачем до уваги під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Проте, як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, у відповідній графі «До постанови додаються» відсутній запис про приєднання письмових пояснень ОСОБА_9, ОСОБА_6 до матеріалів справи.

Відтак, відповідач в порушення вимог ст.280 КУпАП при вирішенні питання щодо притягнення позивача до відповідальності, в достатній мірі не зясував усіх обставин, внаслідок чого ОСОБА_10І безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при складанні постанови відповідачем не були дотриманні норми ст.ст. 280, 283 КУпАП, які визначаються порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України слід скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В частині вимог щодо визнання дій відповідача протиправними слід відмовити, так як, за змістом ст..286 КАС України при розгляді справ, зазначеної категорії суд не наділений відповідними повноваженнями.

У звязку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 863539 від 13 березня 2018 року інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 510 (п?ятсот десять) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_11