Справа № 813/2222/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про залишення позовної заяви без руху
справа №813/2222/18
м.Львів
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Крутько Олена Василівна, після одержання позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправним та часткове скасування наказу, -
В С Т А Н О В И В :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 15.04.2016 року №222 в частині надання дозволу громадянам на використання власних квартир як нежитлових, зокрема п.1.3, відповідно до якого ОСОБА_2 дозволили використання квартири №11, розташованої на першому поверсі будинку №78 на вул.Городоцькій, як нежитлової.
Позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.123 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
19.07.2016 року позивач звернулася до міського голови Львівської міської ради із заявою про заборону переводу квартири №11 у будинку 78 на вул.Городоцькій з житлового у нежитлове приміщення. Отже, про оскаржуваний наказ позивачу було відомо ще 19.07.2016 року, однак до суду позивач звернулася більше ніж через півтора роки з пропуском строку встановленого ст.122 КАС України без клопотання про його поновлення.
Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Позивач має право протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися з заявою про поновлення строку звернення до суду та вказати поважні підстави поновлення строку.
Згідно п.8 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.4 ст.161 КАС України).
Всупереч вимогам ст.ст.160, 161 КАС України позивачем не долучено належним чином засвідчену копію оскаржуваного наказу (долучена копія наказу не читається).
Частиною 3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Одночасно із адміністративним позовом позивач звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до ст.133 КАС України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2)позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.
За приписами вищезазначених норм відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.
Позивачем не надано до суду належних (достатніх) доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий до суду позов у встановленому законом порядку та розмірі, тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 грн.
З позовної заяви вбачається, що позивач заявляє вимогу немайнового характеру.
Таким чином, за подання даного адміністративного позову позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн.
У відповідності до положень ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на викладене, позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.
Керуючись ст.ст.123, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити
Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправним та часткове скасування наказу.
Позивачу встановити десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали з дати отримання копії ухвали.
Роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Крутько О.В.