Справа № 814/2501/17
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 р. справа № 814/2501/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороз А. О. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54055

до відповідача:Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, вул. Погранична, 40, м. Миколаїв, 54055

про:зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась з позовом до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори (далі-відповідач) про зобовязання виключення відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо арешту квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем на підставі постанови ВДВС у Заводському районі про арешт ? квартири АДРЕСА_2, внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо арешту всієї квартири. Постанову ВДВС у Заводському районі, на підставі якої накладено арешт скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили, однак запис про арешт квартири не вилучений.

Відповідач відзив до суду не надав.

Ухвалою від 04.06.2018 р. судом відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Сторони подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Згідно із ст. 194 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Інших заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

ОСОБА_1 на праві власності належить ? квартири АДРЕСА_2.

Державним виконавцем Заводського відділу Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції 09.04.2003 року винесено постанову про накладення арешту на ? частини квартири АДРЕСА_2 (а. с. 8).

14.07.2006 р. за №3461509 відповідачем внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо арешту всієї квартири АДРЕСА_2 (а. с. 10).

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2012 р. скасовано арешт, накладений постановою державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 09.04.2003 р. року на ? частини квартири АДРЕСА_2. Ухвалу направлено для виконання до Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації та Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори.

07 вересня 2017 року позивач отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_2. З цієї довідки вбачається, що запис відповідача про арешт не вилучено (а. с. 10).

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Отже, нотаріус здійснив реєстрацію арешту щодо квартири АДРЕСА_2 на підставі постанови державного виконавця Заводського відділу ДВС ММУЮ про накладення арешту, яка на даний час скасована в судовому порядку, що підтверджується ухвалою суду від 10.02.2012 р. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що арешт за постановою державного виконавця був накладений на ? частину квартири, а відповідачем внесенсо запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо арешту всієї квартири.

За таких обставин, жодних правових підстав для арешту власності позивача на теперішній час не існує, а відомості про арешт цього майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно порушують права позивача, як власника цього нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви додано квитанцію №0.0.897644151.1 від 20.11.2017 р. про сплату судового збору в розмірі 640 грн., а також договір про надання правової допомоги від 08.11.2017 р., додаток до договору, розрахунок гонорару за надану правову допомогу, акт надання послуг від 14.11.2017 р. та квитанцію прибуткового касового ордеру від 08.11.2017 р. на загальну суму 1347,20 грн. У позовній заяві позивач просить стягнути на її користь судові витрати.

З урахування задоволення позовних вимог, на підставі ст. 139 ч. 1 КАС України, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1347,20 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54055 ) до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори (вул. Погранична, 40, м.ю Миколаїв, 54055 ) задовольнити.

2. Зобов'язати Третю Миколаївську державну нотаріальну контору (вул. Погранична, 40, м. Миколаїв, 54055) виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо арешту квартири АДРЕСА_3.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори (вул. Погранична, 40, м. Миколаїв, 54055 ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54055 ) судовий збір в розмірі 640 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1347,20 грн.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз