Справа № 725/3652/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/3652/17

Головуючий у 1-й інстанції: Слободян Г.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

29 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.01.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати частково рішення суду першої інстанції та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, зазначаючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09.11.2016 року у справі №725/4677/16-а, позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, були задоволені, зокрема: дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області стосовно відмови у нарахуванні та поновленні пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання ОСОБА_2 були визнані неправомірними; Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області було зобовязано нарахувати та поновити виплату пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання ОСОБА_2, починаючи з 01.08.2011 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 року, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області була залишена без задоволення, а постанова Першотравневого районного суду міста Чернівці від 09.11.2016 року була залишена без змін.

На виконання рішень суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області поновили позивачу виплату пенсії, із розрахунку 820,00 грн. на місяць.

30.05.2017 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою-запитом про порядок визначення розміру та порядку підрахунку (калькуляції) призначеної їй пенсії.

Листом №138/Г-11 від 12.06.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області позивачу було відмовлено у проведенні індексації призначеної пенсії, посилаючись на те, що постановою Першотравневого суду м. Чернівці на орган Пенсійного фонду не було покладено зобовязань щодо проведення перерахунку та індексації пенсії.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про прожитковий мінімум", Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265 "ОСОБА_3 питання пенсійного забезпечення громадян", прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів часткового погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить зі слідуючого.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закону - № 1058-IV).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" передбачає, що прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 2 цього Закону прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст. 4 ч. 3 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною ОСОБА_4 України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня 2017 року 1247,00 грн., з 1 травня 1312,00 грн., з 1 грудня 1373,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не отримує інших доходів, крім пенсії за віком, яка є її єдиним та основним джерелом існування.

Відповідно до ст. 43 ч. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

З 01.01.2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

З системного аналізу вказаних законодавчих положень вбачається, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 "ОСОБА_3 питання пенсійного забезпечення громадян" визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949,00 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Згідно з положеннями ст.8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй та не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач неправомірно відмовив позивачу ОСОБА_2 в перерахунку та індексації пенсії та не врахував вимог законодавства, згідно з якими мінімальний розмір пенсії встановлюється із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що оскільки позивач звернулася до відповідача з заявою про порушене її право, щодо виплати пенсії 30.05.2017 року, то і з цього числа слід зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_5

Так, з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати.

Таким чином, на момент виконання постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці від 09.11.2016 року у справі №725/4677/16-а такі нові розміри вже набрали законної сили, а тому, перерахунок пенсії повинен бути здійснений не з 30.05.2017 року, а саме з моменту припинення виплати позивачу пенсії, тобто з 01.08.2011 року.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" здійснити перерахунок та індексацію пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання, призначеної ОСОБА_2, починаючи з 01.08.2011 року.

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону та є такою, що підлягає частковому скасуванню.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Частиною 1 ст. 317 КАС України вказано, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії скасувати в частині зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" здійснити перерахунок та індексацію пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання, призначеної ОСОБА_2, починаючи з 30.05.2017 року.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" здійснити перерахунок та індексацію пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання, призначеної ОСОБА_2, починаючи з 01.08.2011 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3