Справа № 503/1927/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 р.м. ОдесаСправа № 503/1927/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Сердюк Б.С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

ОСОБА_1,

за участю: секретар судового засідання Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 01 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Одесі (перейменовано згідно наказу від 05.12.2017 року на Управління патрульної поліції в Одеській області) Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому просив: скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 168903 від 20.09.2017 року, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 01 березня 2018 року заявлений позов було задоволено повністю. Постанову інспектора патрульної поліції 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії ЕАА № 168903 від 20.09.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП було скасовано. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Управлінням патрульної поліції в м. Одесі (перейменовано згідно наказу від 05.12.2017 року на Управління патрульної поліції в Одеській області) Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, 20 вересня 2017 року інспектором патрульної поліції 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії ЕАА № 168903 відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_2 20 вересня 2017 року о 05:21 годині, керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1, рухався в крайній лівій смузі по дорозі з двома та більше смугами в одному напрямку без наміру зробити поворот чи розворот, при цьому, всі смуги були вільні для руху по ним, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у звязку з чим до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена за відсутності доказів про наявність події адміністративного правопорушення.

При цьому, доходячи такого висновку, суд першої інстанції послався на те, що відповідач був зобовязаний довести те, що ОСОБА_2 здійснював рух транспортним засобом в крайній лівій смузі не маючи наміру зробити поворот чи розворот та що інші смуги були вільні, проте беззаперечних доказів вказаних обставин до суду першої інстанції не надав. Суд першої інстанції також зазначив, що на відеозаписі, який міститься на диску наданому відповідачем, зафіксовані лише обставини оформлення та розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, що не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Вирішуючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень п. 11.5 Розділу 11 Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» (далі Постанова КМУ №1306) на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п. 10.4 Розділу 10 Постанови КМУ №1306, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення позивачем руху в крайній лівій смузі по дорозі з двома та більше смугами в одному напрямку без наміру зробити поворот чи розворот.

Як в запереченнях на заявлений адміністративний позов, так і в поданій апеляційній скарзі, Управління патрульної поліції в Одеській області посилається на те, що позивач рухався у крайній лівій смузі по дорозі з двома та більше смугами в одному напрямку без наміру зробити поворот чи розворот, при цьому, всі смуги були вільні для руху по ним, чим порушив п. 11.5 Постанови КМУ № 1306 та вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження наведених обставин під час розгляду справи в суді першої інстанції, Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції був наданий відеозапис (а.с.36).

Водночас, за наданим Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відеозаписом, який, на думку останнього, підтверджує факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, зафіксовані лише обставини оформлення та розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, натомість сам факт вчинення адміністративного правопорушення зафіксований не був.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що апелянтом, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не було надано належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому, колегія суддів критично сприймає посилання апелянта на недоведеність наміру позивача здійснити поворот ліворуч або розворот, адже законом саме на відповідача-субєкта владних повноважень покладається обовязок доказування правомірності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не доведений, оскільки будь-яких матеріалів справи та доказів відповідачем не зібрано. Наданий Управлінням патрульної поліції в Одеській області відеозапис не містить будь-яких даних щодо здійсненого позивачем адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта в поданій апеляційній скарзі на те, що позивачем не було увімкнено світлового показника повороту відповідного напрямку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини не були підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення оскаржуваною постановою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача про скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального (п.11.2 та п.11.5 Постанови КМУ №1306, ч.2 ст. 122 КУпАП) та процесуального (ст. ст. 242, 244, 246 КАС України) права, викладені в апеляційній скарзі є хибними, так як судом першої інстанції було правильно проведено правовий аналіз норм чинного законодавства та надано вірну оцінку обставинам справи. Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 01 березня 2018 року залишити без задоволення.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 01 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець