Справа № 711/362/18
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/362/18 Суддя першої інстанції: Казидуб Олена Григорівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Кузьмишина О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 5851/20900/17 від 12.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в частині накладення стягнення.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, діяв на підставі та в межах норм чинного законодавства, факт порушення ОСОБА_1 митних правил підтверджено належними та допустимими доказами у справі, за формою та змістом постанова № 5851/20900/17 від 12.12.2017 року відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції правомірним з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 17 листопада 2017 року о 08-00 год. ОСОБА_1 слідував у приватну поїздку з Республіки Польща до України через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_3, VIN-код № НОМЕР_4 смугою руху «червоний коридор».

У ході здійснення митних формальностей стосовно зазначеного автомобіля, відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби України було встановлено, що вказаний громадянин 14.10.2017 року о 08-51 через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки "Chevrolet Lacetti", р.н. НОМЕР_1, VIN- код № НОМЕР_2 у митному режимі «транзит» з метою особистого користування.

Згідно даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) станом на 17.11.2017 транспортний засіб марки"Chevrolet Lacetti", р.н. НОМЕР_1, VIN- код № НОМЕР_2 з митної території України громадянином ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Пропуск 14.10.2017 року ввезеного гр.. ОСОБА_1 на митну територію України, автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1, VIN- код № НОМЕР_2, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

На момент перетину митного кордону України 17.11.2017 року гр.. ОСОБА_1 надав копію Витягу ЄДРДР від 17.11.2017 р. з кримінального провадження № 0008590 від 26.10.2017 р. за ч. 2 ст. 289 КК України. Однак, враховуючи відсутність повідомлення ОСОБА_1 митниці про те, що подія щодо викрадення сталася 25.10.2017 р., тобто після спливу строку транзиту автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1, VIN- код № НОМЕР_2, поданий витяг не є документом, що свідчить про настання обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно норм ч. 3 ст. 380 МК України громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов'язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703, на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Строки, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, можуть бути продовжені органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно норм 4. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

За змістом ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивачем було перевищено встановлений ст. 380 МК України термін перебування транспортного засобу на території України, що перебуває під митним контролем строком більше ніж на десять діб.

В обґрунтування пропуску цього строку ОСОБА_1 вказував, що у його діях не було умислу на порушення митних правил, оскільки він збирався вивезти ввезений ним автомобіль у передбачений законом строк, проте не зміг цього зробити через обставини непереборної сили, а саме - викрадення автомобіля третіми особами.

Крім того зазначав, що на момент перетину митного кордону України 17.11.2017 року гр.. ОСОБА_1 надав копію витягу ЄДРДР від 17.11.2017 року з кримінального провадження № 0008590 від 26.10.2017 р. за ч. 2 ст. 289 КК України, однак, даний доказ (витяг) не був взятий до уваги під час розгляду справи про порушення митних правил.

З даного приводу колегія суддів, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось, нормами Митного кодексу України передбачено обов'язок громадян-резидентів, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, вивозити тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України.

Даний обов'язок позивачем виконано не було.

Диспозиція частини 3 ст. 380 МК України передбачає, що строки, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, можуть бути продовжені органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Статтею 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, із зверненням до контролюючого органу щодо неможливості вчасного вивезення транспортного засобу та про обставини події ОСОБА_1 не звертався.

Більше того, згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. № 657 (далі - Порядок), обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що викрадення автомобіля є обставиною непереборної сили, проте, відповідно до матеріалів справи, строк перебування автомобіля позивача в митному режимі «транзит» закінчувався 24.10.2017 року, в той час як викрадення автомобіля сталося 25.10.2017 року, тобто на час викрадення автомобіля ОСОБА_1 вже було порушено строк транзитного перебування автомобіля на території України.

Крім того, ст. 108 МК України передбачено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом в кожному конкретному випадку, попередньо встановлений строк може бути продовжений за письмовою заявою власника цих товарів.

Проте, ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС із заявою про продовження строку тимчасового ввезення автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1, VIN- код № НОМЕР_2, не звертався, а отже, цей строк продовжений не був.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 311, 316, 321, 322 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

О.М.Кузьмишина