Справа № 826/8141/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

30 травня 2018 року м. Київ № 826/8141/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О, розглянувши заяву про забезпечення позову

за заявою Громадської організації «Мольфар»

до Міністерства освіти і науки України

про заборону вчиняти дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Громадська організація "Мольфар" із позовом до Міністерства освіти і науки України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України №138-к від 13.04.2018 року про призначення на посаду ректора ОСОБА_1, визнати протиправним та скасувати наказ ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_1 №313/к від 13.04.2018 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити адміністративний позов шляхом заборони ректору Національного авіаційного університету ОСОБА_1 підписувати та затверджувати будь-які документи, які пов'язані з укладанням договорів майнового характеру та кадровими питаннями, до закінчення розгляду справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 152 КАС України передбачено вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4)захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною четвертою статті 152 КАС України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на вищевикладене, дослідивши заяву про забезпечення позову судом встановлено, що заява не відповідає вищевказаним вимогам, а саме: не зазначено повного найменування сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження, не обґрунтовано необхідності забезпечення позову, як і не обґрунтовано необхідність застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову.

Зокрема, заявником не долучено доказу сплати судового збору.

Із змісту заяви про забезпечення позову судом встановлено, що, за твердженнями позивача, він є звільненим від сплати судового збору на всіх стадіях судового процесу, оскільки за положеннями пункту 7 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» в контексті офіційного тлумачення цього пункту рішенням Конституційного Суду України від 28.11.2013 року №12-рп/13, а також ували Вищого адміністративного суду України від 08.12.2015 року, громадські організації звільнені від сплати судового збору.

З аналізу цього твердження вбачається, що заявником застосовано норму пункту 7 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями) в редакції від 16.07.2015 року, якою було визначено, що від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Проте, 03.10.2017 року до Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями) внесено зміни, де пунктом 7 частини першої статті 5 встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що твердження заявника щодо звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 чинної редакції Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями) не є обґрунтованим.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною сьомою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Оскільки судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, тому така заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 152 - 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову Громадської організації «Мольфар» повернути без розгляду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна