Справа № 820/4750/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 травня 2018 р. справа № 820/4750/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Поволяєвій К.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Лавренчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.05.2017 року №2.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на початку липня 2017 року ним отримано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04 травня 2017 року № 2 про визначення грошового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб в сумі 129 900 грн. 04 коп. 21 липня 2017 року позивач оскаржив цє повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДФС України. 05 жовтня 2017 року позивач отримав рішення ДФС України від 20.09.2017 за № 12359/М/99-99-11-02-01-14 про залишення без змін податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04 травня 2017 року № 2, а скарги - без задоволення. Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04 травна 2017 року № 2 є незаконним та підлягає скасуванню з огляду на те, що відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 31 березня 2016 року № ХК 78 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 10 серпня 2016 року № XI 33 зареєстрованої в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, нежитлове приміщення майстерні по виготовленню гіпсових виробів по АДРЕСА_2 було реконструйовано в житлове приміщення без зміни зовнішніх геометрічних розмірів фундаменту у плані об'єкту будівництва призначено III категорію складності. 26 серпня 2016 року позивач зареєстрував своє право власності на цю будівлю, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. За таких обставин позивач вважає, що з 26 серпня 2016 року орендна плата за земельну ділянку на якій знаходилось нежитлове приміщення майстерні по виготовленню гіпсових виробів (АДРЕСА_2 у м. Харкові) змінюється на земельний податок з фізичних осіб, тобто з дати, з якої у позивача виникло право власності на житлове приміщення по АДРЕСА_2 у м. Харкові, тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04 травня 2017 року № 2 про визначення мені податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб в сумі 129900 грн. 04 коп., винесено з порушенням ст. 286 ПК України, та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 року клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі №820/4750/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення задоволено. Зупинено провадження в адміністративній справі №820/4750/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення до набрання законної сили судовим рішенням Київського районного суду міста Харкова по цивільній справі №640/7486/17.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2018 року з огляду на клопотання представника відповідача про поновлення провадження у справі та враховуючи зміни КАС України від 15.12.2017 року, поновлено провадження у справі №820/4750/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по адміністративній справі.

Через канцелярію суду 19.03.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством. Згідно з приписами п.п.288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПКУ, розмір орендної встановлюється у договорі оренди, але річна суму платежу не може бути меншою 3 від нормативної грошової оцінки. Представник відповідача зазначив, що між Харківською міською радою Харківської області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір оренди землі, зареєстрований від 21.02.2006 №23 у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». При цьому, відсутня інформація про припинення ОСОБА_1 володіння приміщеннями, розташованими за адресою АДРЕСА_2 та відсутні документи щодо повернення орендованої земельної ділянки. Так, відповідно до положень Договору про зміну договору оренди землі від 27.07.2012 року розмір орендної плати за земельну ділянку згідно розрахунку Харківської міської ради №298/12 від 09.04.2012 року становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки. Враховуючи викладене, на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.05.2017 року №2 у контролюючого органу були відсутні відомості щодо дострокового припинення дії договору оренди землі, а тільки була наявна інформація про існування зазначеного діючого договору. Станом на момент подачі відзиву на позов згідно інформації Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2017 по справі №640/7486/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області про розірвання договору оренди земельної ділянки. Зазначене рішення набрало законної сили 18.12.2017.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що незважаючи на те, що він не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності житловим приміщенням, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 названого Кодексу, обов'язок зі сплати земельного податку у нього виник з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Отже, враховуючи те, що у позивача з 26.08.2016р., виникло право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, за таких обставин, з 26.08.2016р., орендна плата за земельну ділянку на якій знаходилось нежитлове приміщення, змінюється на земельний податок з фізичних осіб.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між Харківською міською радою Харківської області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір оренди землі, зареєстрований від 21.02.2006 №23 у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

Предметом договору є земельна ділянка несільськогосподарського призначення площею 0,0848 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (п.1 та и. 2 Договору).

Відповідно до п.3 Договору на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, які належать орендареві, а саме: нежитлові приміщення №1-8 в літ. «А-1».

Згідно з п.8, Договір- укладено строком до 01.01.2031 року. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється урахуванням індексів інфляції (п. 10 Договору).

Відповідно до п.13 Договору розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів.

Пунктом 37 Договору встановлено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власні викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового її відчуження; ліквідації юридичної особи - орендаря.

Згідно п. 38 дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однією із сторін унаслідок невиконання другою стороною - обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки.

Відповідно до положень Договору про зміну договору оренди землі від 27.07.2012 року розмір орендної плати за земельну ділянку згідно розрахунку Харківської міської ради №298/12 від 09.04.2012 року становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 68469,13 грн. на 2012 рік (нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача становить 1222663 грн.), та кожний рік індексується згідно даних Держгеокадастру.

Згідно з положеннями п.289.2 ст.289 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100,де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

З пояснень представника відповідача вбачається, що за інформацією Державної служби статистики України, індекс споживчих цін за 2016 рік становив 112,4%.

Відповідно до пункту 8 підрозділу 6 Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 20.12.2016 № 1791 - VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році») встановлено, що індекс споживчих цін за 2016 рік, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням: для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) - 100 відсотків; для земель несільськогосподарського призначення - 106 відсотків.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель (п.289.2. ст.289 ПКУ).

Так, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження). Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) за 2016 рік становить 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06.

Орендна плата за 2017р. = 68469,13 грн. (розмір орендної плати за зем. ділянку на 2012 рік)* 1,00 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки - 2013 рік)* 1,249 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки - 2014 рік)* 1,433 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки - 2015 рік)*1,06 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки - 2016р) = 129900,04 грн.

Судом встановлено, що у серпні 2016 року нежитлове приміщення майстерні по виготовленню гіпсових виробів по АДРЕСА_2 було реконструйовано в житлове приміщення, що підтверджується декларацією про початок виконання будівельних робіт від 31 березня 2016 року № ХК 78 та декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 10 серпня 2016 року № XI 33 зареєстрованої в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

26 серпня 2016 року ОСОБА_1 зареєстрував своє право власності на цю будівлю, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 04.05.2017 року податковим органом на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 286.5 статті 286 цього Кодексу прийнято податкове повідомлення-рішення №2, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 129900,04 грн.

20 липня 2017 року позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДФС України, за наслідками оскарження рішенням ДФС України від 20.09.2017 за № 12359/М/99-99-11-02-01-14 податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04 травня 2017 року №2 залишено без змін, а скарга - без задоволення.

Суд зазначає, що позивач не оскаржує порядок проведення нарахування грошового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб, підставою звернення до суду з позовом є те, що на думку позивача з 26 серпня 2016 року орендна плата за земельну ділянку на якій знаходилось нежитлове приміщення майстерні по виготовленню гіпсових виробів по АДРЕСА_2 у м. Харкові повинна була змінитися на земельний податок з фізичних осіб, тобто з дати, з якої у позивача виникло право власності на житлове приміщення по АДРЕСА_2 у м. Харкові.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Цивільним кодексом України.

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - ПК України) плата за землю є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У відповідності до підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України землекористувачами є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

За положеннями пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Згідно пункту 288.1. статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2. статті 288 Податкового кодексу України).

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (пункт 288.3. статті 288.3 Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4. статті 288 Податкового кодексу України).

Пункт 288.7. статті 288 Податкового кодексу України передбачає, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно пункту 285.1 статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

За положеннями пункту 286.5. статті 286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (пункт 287.1. статті 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 287.5. статті 287.5 Податкового кодексу України, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про оренду землі" орендар зобов'язаний виконувати обов'язки відповідно до умов договору оренди.

Аналіз положень зазначених норм податкового законодавства свідчить про те, що землекористувач у разі отримання в оренду земельної ділянки (у межах населених пунктів) має сплачувати орендну плату за неї, яка обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки, який, у свою чергу, є підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, в розмірі та на умовах, визначених таким договором.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 20 березня 2018 року по справі №815/6078/15.

Згідно з вимогами ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Київський районний суд м. Харкова від 05.12.2017 року по справі №640/7486/17 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області про розірвання договору оренди земельної ділянки. В межах вказаного рішення судом встановлено, що сам по собі факт набуття позивачем права власності на будівлю, яка розташована на орендованій земельній ділянці, не є підставою для безумовного розірвання договору оренди земельної ділянки, а лише дає підстави позивачу для початку процедури безоплатної передачі земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку (п. 37 Договору).

Таким чином нарахування податку позивачу відбувалось на підставі чинного договору оренди землі, зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель 21.02.2006 року за №23.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

При цьому суд наголошує, що позивачем не наведено та не надано жодного доказу в обґрунтування відсутності обов'язку щодо сплати грошового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб на підставі чинного договору оренди земельної ділянки та приписів Податкового кодексу України.

З огляду на те, що позивач не спростував правомірності прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 04.05.2017 року №2 винесено контролюючим органом на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірним. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.06.2018 року.

Суддя Біленський О.О.