Справа № 810/1336/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м.Київ справа № 810/1336/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1М.) з позовом до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації (далі відповідач або УСЗН Кагарлицької РДА), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про не направлення відповідного подання до Київської обласної державної адміністрації стосовно надання ОСОБА_1 статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації оформити та направити подання до Київської обласної державної адміністрації про надання ОСОБА_1 статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з видачею відповідного посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, оскільки належить до числа осіб, які постійно проживали на території зони посиленого радіоекологічного контролю у період 1986-1993 роки, а також встановлено довічно другу групу інвалідності через захворювання, повязане з впливом аварії на ЧАЕС.

Позивач зазначає, що 23 лютого 2018 року звернувся із письмовою заявою до відповідача про надання статусу потерпілого внаслідок впливу аварії на ЧАЕС категорії 1.

Проте, листом від 28.02.2018 року №197 Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації відмовило позивачу в оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації про надання статусу потерпілого та виготовлення посвідчення категорії 1, зазначивши в обґрунтування своєї відмови те, що у звязку з прийняттям Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 було виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до адміністративного суду, оскільки відповідною довідкою та експертним висновком встановлено причинний зв'язок хвороби позивача із впливом аварії на ЧАЕС, він проживав у період 1986-1993 роки на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 16.05.2018 №1837, а отже є всі підстави для направлення Управлінням соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації відповідного подання.

Відповідач позов не визнав та надав суду заперечення на позов від 10.04.2018 №271 (а.с.21-22), в яких зазначає, що Законом України Про внесення змін та визнанням такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014, який набрав чинності з 01.01.2015, було внесено зміни до абз. 5 ч.2 ст. 2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, якими виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, а також виключено статті 2 (визначення категорій зон радіоактивного забруднення) та 23 (компенсації та пільги громадянам, віднесеним до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4) Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС).

Таким чином, з 01.01.2015, на думку відповідача, позивач не проживає на території забрудненої зони та до потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії не належить, а посвідчення потерпілого від ЧАЕС категорії 4 фактично втратило чинність, оскільки посвідчення діє лише на час постійного проживання або роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/1336/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.05.2018 (а.с.1).

У судове засідання, призначене на 22.05.2018, зявився позивач.

Відповідач у судове засідання 22.05.2018 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20). Разом з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Присутній у судовому засіданні 22.05.2018 позивач подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.40), а також клопотання про долучення доказів на виконання вимог ухвали суду від 26.03.2018 про відкриття провадження по справі №810/1336/18 (а.с.33-39).

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою суду від 22.05.2018 постановлено здійснювати розгляд справи №810/1336/18 у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, паспорт серії СК №445236, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 6 лютого 1997 року (а.с.6-7).

Згідно з довідкою №1837 від 16.05.2018, виданою виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради, ОСОБА_1 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.04.1984 по 11.01.2018 та по вул. вул. Пушкіна, 1/1 з 11.01.2018 по цей час, територія якого віднесена до зони №4 посиленого радіоактивного контролю (а.с.38).

17 березня 1993 року Київська обласна державна адміністрація видала позивачу посвідчення серії В-І №880022 громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 році (категорія 4) (а.с.9).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 15.01.2018 №7369 на засіданні №52 від 11.01.2018 за результатами розгляду звернення позивача та наданої згідно Переліку та зареєстрованої в ЦМЕК 13.12.2017 документації на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено основний діагноз: злоякісне новоутворення гортані, ст. І, рТ1N0M0, кл.гр.ІІ. Згідно експертного висновку захворювання ОСОБА_1 пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.11).

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 14.02.2018 серії АВ №0770702 позивачу з 09.02.2018 встановлено другу групу інвалідності довічно та зазначено причину інвалідності - захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.10).

Судом встановлено, що позивач 23.02.2018 звернувся до відповідача із заявою про видачу посвідчення категорії 1 та надання статусу потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС категорії 1, додавши до заяви усі необхідні документи (а.с. 12).

Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації, розглянувши звернення позивача від 23.02.2018, надало відповідь листом № 197 від 28.02.2018, в якому позивачу відмовило в оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації для надання статусу потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС категорії 1 з числа потерпілих категорії 4, оскільки чинним законодавством виключено зону посиленого радіоекологічного контролю (а.с. 13-14).

Відмовляючи у встановленні позивачеві статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач посилається на Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII та, зокрема, зону посиленого радіоекологічного контролю виключено з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином відповідач вважає, що з 01.01.2015 позивач не проживає на території забрудненої зони.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 з 10 квітня 1984 року по 11 січня 2018 року проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а з 11 січня 2018 року і по теперішній час зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №1837 від 16 травня 2018 року.

Відтак, обставини справи свідчать, що позивач з 10.04.1984 і по теперішній час проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5, який постановою Кабінету Міністрів УРСР «Про організацію виконання постанов Верховної ОСОБА_2 Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"» №106 від 23.07.1991 було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Зважаючи на те, що позивач більше 4 років проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю, Київською обласною державною адміністрацією 17.03.1993 позивачу було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії В-І № 880022 (а.с.9).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначено Законом УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами і доповненнями (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами пункту 4 частини першої статті 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Зважаючи на те, що позивач постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю, і станом на 1 січня 1993 року прожив у цій зоні не менше чотирьох років, ОСОБА_1, у розумінні Закону №796-XII, безумовно, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

За змістом статей 14 і 65 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій вказаним особам встановлюється категорія 4, видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (із змінами і доповненнями) (далі - Порядок №51).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Частиною третьою статті 15 Закону №796-XII передбачено, що підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Положення статті 15 Закону №796-XII кореспондуються з приписами пункту 10 Порядку №51, відповідно до якого особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Отже, особи, які станом на 1 січня 1993 року постійно проживали або працювали на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад чотири роки, визнаються потерпілими від Чорнобильської катастрофи та мають право на встановлення пільг і компенсацій, передбачених Законом №796-XII.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону №796-XII, до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Частиною першою статті 12 Закону №796-XII передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Суд зазначає, що матеріали справи безсумнівно свідчать про наявність у позивача всіх юридичних підстав для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі посвідчення потерпілого 1 категорії, оскільки статтею 14 Закону №796 визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, який встановлений, зокрема, обласною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією.

Підставою звернення позивача до суду із цим позовом є саме відмова відповідача у направленні документів до Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

Відмовляючи у направленні документів до Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач посилається на Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII та, зокрема, зону посиленого радіоекологічного контролю, в тому числі місто Кагарлик, виключено з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, з приводу чого суд зазначає таке.

Абзацом третім пункту 10 Порядку №51 передбачено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Суд зазначає, що Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації діє на підставі Положення про Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області від 16 серпня 2017 року №246 (а.с.26-31), згідно пункту 1 якого Управління соціального захисту населення районної державної адміністрації утворюється головою районної державної адміністрації, входить до складу місцевої державної адміністрації і в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечує виконання покладених на управління завдань.

Відповідно до пункту 2 вищевказаного Положення про Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації №246, управління соціального захисту населення підпорядковане голові районної державної адміністрації, а також підзвітне і підконтрольне Департаменту соціального захисту населення, є бюджетною неприбутковою установою.

Серед повноважень відповідача, визначених у підпункті 28 пункту 5 вищевказаного Положення №246, є, зокрема, виконання таких функцій, як проведення підготовки документів щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до законодавства України.

Відмовляючи позивачу в оформленні подання для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач діє з перевищенням своїх повноважень, оскільки в його компетенцію відповідно до чинного законодавства входить лише функція прийняття необхідного пакету документів та підготовка подання до Київської обласної державної адміністрації, яка, у свою чергу, має повноваження приймати рішення щодо надання особі статусу постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС або відмови у такому статусі.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації в оформленні подання для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача оформити та направити відповідне подання до Київської обласної державної адміністрації про надання ОСОБА_1 статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 з видачею відповідного посвідчення, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 ОСОБА_2 Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою ОСОБА_2 Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржувана відмова відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях відповідача, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача оформити та направити відповідне подання до Київської обласної державної адміністрації про надання ОСОБА_1 статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 з видачею відповідного посвідчення.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача були наявні законні підстави для оформлення та направлення подання до Київської обласної державної адміністрації про надання позивачу статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б свідчили про правомірність відмови в оформленні та направленні подання до Київської обласної державної адміністрації про надання позивачу статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської категорії 1 та видачі відповідного посвідчення, не надав.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, з таким розрахунком, щоб суб'єкт владних повноважень мав реальну можливість виконати судове рішення у визначений законом і цим рішенням спосіб з урахуванням об'єктивних обставин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2.Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації щодо направлення подання до Київської обласної державної адміністрації стосовно надання ОСОБА_1 статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, викладену в листі № 197 від 28.02.2018.

3.Зобов'язати Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації оформити та направити відповідне подання до Київської обласної державної адміністрації про надання ОСОБА_1 статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 з видачею відповідного посвідчення.

4.Встановити для Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації строк для надання суду звіту про виконання судового рішення 10 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного тексту рішення 25.05.2018 р.

Суддя Кушнова А.О.