Справа № 805/2689/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 р. Справа№805/2689/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнього підприємства «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» товариства з обмеженою відповідальністю «Древко», про зобов`язання вчинити певні дії та скасувати рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії від 13 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до суду з позовом до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Костянтинівське УПФУ, відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнього підприємства «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» товариства з обмеженою відповідальністю «Древко» про:
- зобов`язання Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29 листопада 2017 року, з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2:
- з 02 серпня 1982 року по 24 вересня 1982 року на посаді монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій;
- з 21 січня 1985 року по 31 жовтня 1985 року на посаді слюсаря монтажника по ремонту металургійного обладнання;
- з 01 листопада 1985 року по 21 липня 1996 року на посаді майстра;
- з 22 липня 1996 року по 31 грудня 2002 року на посаді монтажника по ремонту металургійного обладнання в ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» ТОВ «Древко»;
- з 31 липня 2003 року по 26 жовтня 2003 року на посаді монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій в Колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійних печей та устаткування «Донбасдомнаремонт»;
- період служби в Радянській армії з 30 вересня 1982 року по 13 листопада 1984 року;
- скасування Рішення Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13 березня 2018 року як незаконне.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 14 грудня 2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (список № 2) та надав всі необхідні документи. Рішенням відповідача від 13 березня 2018 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу відповідачем не зараховано період роботи з 02 серпня 1982 року по 24 вересня 1982 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», з 21 січня 1985 року по 31 жовтня 1985 року на посаді «слюсаря монтажника по ремонту металургійного обладнання», з 01 листопада 1985 року по 21 липня 1996 року на посаді «майстра», з 22 липня 1996 року по 31 грудня 2002 року на посаді «монтажника по ремонту металургійного обладнання» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко», з 31 липня 2003 року по 26 жовтня 2003 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» в Колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійний печей та устаткування «Донбасдомнаремонт» та час проходження військової служби в Радянській армії з 30 вересня 1982 року по 13 листопада 1984 року, оскільки заявник надав відомості про періоди роботи у підземних умовах, котрі відповідач не може перевірити, оскільки підприємство розташовано на тимчасово непідконтрольній території України. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, тому був змушений звернутись за захистом своїх прав у судовому порядку.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року суддею Черниковою А.О. відкрито провадження в адміністративній справі № 805/2689/18-а за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 07 травня 2018 року.
07 травня 2018 року, у зв`язку з перебуванням судді Черникової А.О. на лікарняному, судове засідання призначено на 21 травня 2018 року.
21 травня 2018 року, у зв`язку з перебуванням судді Черникової А.О. на лікарняному, судове засідання призначено на 30 травня 2018 року.
Розпорядженням керівника апарату суду від 29 травня 2018 року № 211 «Щодо повторного автоматичного розподілу справи» призначено повторний автоматичний розподіл справи № 805/2689/18-а, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Черникової А.О.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Чучко В.М.
Позивач разом з позовом надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі.
Відповідач та третя особа до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позов від відповідача у визначений строк до суду не надходив.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Бахмутському ОУПФУ, 14 грудня 2017 року звернувся до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (список № 2) та надав всі необхідні документи (а.с. 10-12, 49-50).
Рішенням Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу на момент звернення, через неможливість здійснити перевірку пільгових довідок та зарахувати до пільгового стажу вище вказані періоди роботи позивача у зв`язку із реєстрацією підприємства ДП "Костянтинівське спеціалізоване управління "Донбасдомнаремонт" ТОВ "Древко" () на території Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 20/1, та не надходженням на зберігання до архівного відділу Костянтинівської міської ради архівних документів по підприємству.
До пільгового стажу Костянтинівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не зараховано період роботи з 02 серпня 1982 року по 24 вересня 1982 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», з 21 січня 1985 року по 31 жовтня 1985 року на посаді «слюсаря монтажника по ремонту металургійного обладнання», з 01 листопада 1985 року по 21 липня 1996 року на посаді «майстра», з 22 липня 1996 року по 31 грудня 2002 року на посаді «монтажника по ремонту металургійного обладнання» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко», з 31 липня 2003 року по 26 жовтня 2003 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» в Колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійний печей та устаткування «Донбасдомнаремонт» та час проходження військової служби в Радянській армії з 30 вересня 1982 року по 13 листопада 1984 року.
Як зазначив в оскаржуваному рішенні відповідач, право на пенсію за віком згідно чинному законодавству позивач набуде після досягнення 60 років, або у випадку перереєстрації підприємства з можливістю здійснення акту зустрічної перевірки пільгових довідок (а.с. 22-25).
В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 13-21) містяться записи в тому числі, про роботу:
- з 02 серпня 1982 року по 24 вересня 1982 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко»;
- з 21 січня 1985 року по 31 жовтня 1985 року на посаді «слюсаря монтажника по ремонту металургійного обладнання» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко»;
- з 01 листопада 1985 року по 21 липня 1996 року на посаді «майстра» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко»;
- з 22 липня 1996 року по 31 грудня 2002 року на посаді «монтажника по ремонту металургійного обладнання» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко»;
- з 31 липня 2003 року по 26 жовтня 2003 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» в Колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійний печей та устаткування «Донбасдомнаремонт»
При цьому, згідно запису у трудовій книжці позивача № 13 від 15 січня 1990 року (а.с. 14) з 01 січня 1990 року трест "Донбасдомнаремонт" та його структурні підрозділи (спецуправління) переведено на оренду та перейменовано в орендне підприємство Спеціалізований трест по ремонту металургійних печей та обладнання "Донбасдомнаремонт", підстава - наказ № 4 від 01 січня 1990 року Міністерства металургії СРСР;
- згідно запису № 14 від 04 лютого 1994 року (а.с. 15) підприємство було перейменоване у Костянтинівське спеціалізоване управління колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та устаткування "Донбасдомнаремонт", підстава - наказ по тресту № 22 від 15 лютого 1994 року;
- згідно запису № 16 від 07 лютого 2000 року (а.с. 15) підприємство було перейменоване у Дочірнє підприємство "Костянтинівське спеціалізоване управління "Донбасдомнаремонт" колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та устаткування "Донбасдомнаремонт".
Відповідно до воєнного квитка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 та довідки №7918 від 12.12.2017 року, виданої Костянтинівським об`єднаним міським військовим комісаріатом Донецької області, позивач проходив службу у Радянський армії з 30 вересня 1982 року по 13 листопада 1984 року (а.с. 26-29).
Як вбачається з матеріалів справи, спірні періоди роботи ОСОБА_1 , а саме з 02 серпня 1982 року по 24 вересня 1982 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», з 21 січня 1985 року по 31 жовтня 1985 року на посаді «слюсаря монтажника по ремонту металургійного обладнання», з 01 листопада 1985 року по 21 липня 1996 року на посаді «майстра», з 22 липня 1996 року по 31 грудня 2002 року на посаді «монтажника по ремонту металургійного обладнання» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко», з 31 липня 2003 року по 26 жовтня 2003 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» в Колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійний печей та устаткування «Донбасдомнаремонт» підтверджуються довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 56, № 57, № 58, № 60 від 10.11.2017 року, вибірками обліку робочого часу у шкідливих умовах праці № 59, № 61 від 10.11.2017 року, довідкою, уточнюючою особливий характер роботи і умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії б/н від 14.08.2014 року, довідкою про перейменування підприємства № 64 від 10.11.2017 року, наказом № 37-к від 24 червня 1999 року про результати атестації робочих місць за умовами праці з додатком № 1, довідками про заробітну плату № 62, № 63 від 10.11.2017 року (а.с. 30-47).
Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.
Спірним є питання не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача період роботи з 02 серпня 1982 року по 24 вересня 1982 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», з 21 січня 1985 року по 31 жовтня 1985 року на посаді «слюсаря монтажника по ремонту металургійного обладнання», з 01 листопада 1985 року по 21 липня 1996 року на посаді «майстра», з 22 липня 1996 року по 31 грудня 2002 року на посаді «монтажника по ремонту металургійного обладнання» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко», з 31 липня 2003 року по 26 жовтня 2003 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» в Колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійний печей та устаткування «Донбасдомнаремонт» та час проходження військової служби в Радянській армії з 30 вересня 1982 року по 13 листопада 1984 року через неможливість здійснити перевірку пільгових довідок та зарахувати до пільгового стажу вище вказані періоди роботи позивача у зв`язку із реєстрацією підприємства ДП "Костянтинівське спеціалізоване управління "Донбасдомнаремонт" ТОВ "Древко" () на території Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 20/1, та не надходженням на зберігання до архівного відділу Костянтинівської міської ради архівних документів по підприємству.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.
За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За п. «б» ст.13 Закону 1788 слідує, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи в тому числі працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
У відповідності до п.2 Прикінцевих положень Закону 1058 вбачається, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі за текстом Закон 1788).
На підставі ст.1, п. 1 ст. 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.
Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
На підставі п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.
З трудової книжки позивача вбачається, що він з 02 серпня 1982 року по 24 вересня 1982 року працював на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», з 21 січня 1985 року по 31 жовтня 1985 року на посаді «слюсаря монтажника по ремонту металургійного обладнання», з 01 листопада 1985 року по 21 липня 1996 року працював на посаді «майстра», з 22 липня 1996 року по 31 грудня 2002 року на посаді «монтажника по ремонту металургійного обладнання» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко», з 31 липня 2003 року по 26 жовтня 2003 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» в Колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійний печей та устаткування «Донбасдомнаремонт», та у період з 30 вересня 1982 року по 13 листопада 1984 року проходив військову службу в Радянській армії.
Судом не приймаються доводи відповідача про неможливість здійснити перевірку пільгових довідок та зарахувати до пільгового стажу вище вказані періоди роботи позивача у зв`язку із реєстрацією підприємства ДП "Костянтинівське спеціалізоване управління "Донбасдомнаремонт" ТОВ "Древко" () на території Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 20/1, та не надходженням на зберігання до архівного відділу Костянтинівської міської ради архівних документів по підприємству, оскільки спірні періоди роботи підтверджуються трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
Разом з цим суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд вважає позовні вимоги про скасування цього рішення та зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди роботи позивача до його пільгового стажу обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про зарахування до пільгового стажу періоду проходження позивачем військової служби в Радянській армії з 30 вересня 1982 року по 13 листопада 1984 року, суд виходить з наступного.
З 1 січня 2006 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» який абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнено двома реченнями такого змісту: "Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах».
Судом встановлено, що позивач на час призиву на військову службу працював у ДП "Костянтинівське спеціалізоване управління "Донбасдомнаремонт" ТОВ "Древко".
Згідно роз`яснень, наведених в п. 8 оглядового листа Вищого Адміністративного Суду України від 14.08.2008 року N1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)» проходження строкової військової служби за призовом є обов`язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, а тому будь-які обмеження трудових прав особи, пов`язані з проходженням такої служби, не допускаються. Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній з захистом Вітчизни. Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України.
Оскільки проходження строкової військової служби за призовом було і є обов`язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, то будь-які обмеження трудових прав особи, пов`язані з проходженням такої служби, недопустимі.
Таку правову позицію Вищого адміністративного суду України підтримано Верховним Судом України.
Враховуючи вищевикладене, суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби», який набрав чинності 01.01.2006 року, який був чинним під час звернення позивача до відповідача 14 грудня 2017 року з заявою про призначення пенсії.
Таким чином, вимоги позивача про зарахування вищезазначеного періоду до його пільгового стажу підглядають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29 листопада 2017 року, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Разом з цим, у відповідності до ст. 81 Закону 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Отже, правовідносини із призначення пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.
Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії з урахуванням висновків суду першої інстанції.
Наведена позиція підтверджується судовою практикою Донецького апеляційного адміністративного суду, в тому числі у справах: №233/3831/17 (постанова від 7 лютого 2018 року, колегія суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.), № 233/3573/17 (постанова від 7 лютого 2018 року, колегія суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.).
Таким чином, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.
А отже, спірне рішення від 13 березня 2018 року не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідачі суду не надали, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб захисту права, що визначений позивачем, з урахуванням висновків суду.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 704,60 грн., з Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягає стягненню 528,45 грн.
На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнє підприємство «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко» про зобов`язання вчинити певні дії та скасувати рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії від 13 березня 2018 року задовольнити частково.
2. Скасувати рішення Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пільгової пенсії від 13 березня 2018 року ОСОБА_1 .
3. Зобов`язати Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 грудня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з прийняттям відповідного рішення, із урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.
4. Зобов`язати Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 02 серпня 1982 року по 24 вересня 1982 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», з 21 січня 1985 року по 31 жовтня 1985 року на посаді «слюсаря монтажника по ремонту металургійного обладнання», з 01 листопада 1985 року по 21 липня 1996 року на посаді «майстра», з 22 липня 1996 року по 31 грудня 2002 року на посаді «монтажника по ремонту металургійного обладнання» на ДП «Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Древко», з 31 липня 2003 року по 26 жовтня 2003 року на посаді «монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» в Колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійний печей та устаткування «Донбасдомнаремонт» та час проходження військової служби в Радянській армії з 30 вересня 1982 року по 13 листопада 1984 року.
4. В іншій частині позовних вимог відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, вул. Ціолковського, 25, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір у розмірі 528 (п`ятсот двадцять вісім) гривень 45 копійок.
Судове рішення складено та підписано 30 травня 2018 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.