Справа № 804/7657/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року Справа № 804/7657/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представник відповідача ОСОБА_3 не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Бізнес Груп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТ-Бізнес Груп» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому просить: - визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІТ-Бізнес Груп»» №2290-П від 03.05.2017р.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що винесений наказ відповідача «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІТ-Бізнес Груп»» №2290-П від 03.05.2017р. є безпідставним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки проводити перевірку за 2014 рік контролюючий орган не мав права, так як з квітня 2014 року до грудня 2014 року ТОВ «ІТ-БІЗНЕС ГРУП» перебувало та проводило господарську діяльність на тимчасово окупованій території України, а за 2015-2016р.р. первинна документація була викрадена, про що відповідача було повідомлено належним чином. Також зазначає, що в оскаржуваному наказі відсутня обовязкова інформація мета перевірки.
Від відповідача надійшов відзив на позов в якому він зазначає, що під час спроби провести перевірку позивача, останній повідомив, що первинна документація за 2014-2015р.р. викрадена, у звязку з чим, перевірка переносилась двічі на 90 днів. та в результаті перевіряючим відмовлено у допуску до перевірки. Відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач звертає увагу, що відповідач у відзиві на позовну заяву не спростовує доводи позивача, а навпаки, перелічує обставини які виникли після прийняття оскаржуваного рішення про проведення перевірки та які не були покладені в основу прийняття такого рішення.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та доповненнях.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду якого повідомлений належним чином.
Заслухавши представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Заступником начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у звязку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на ІІ квартал 2017р. ТОВ «ІТ-Бізнес Груп», керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України, прийнято Наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІТ-Бізнес Груп»» №2290 від 03.05.2017р., яким наказано, зокрема, провести з 22.05.2017 документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ІТ-Бізнес Груп» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. тривалістю 20 робочих днів.
На підставі вказаного наказу відповідачем були виписані направлення на перевірку від 19.05.2017р. №№8275, 8276, 8277.
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 22.05.2017р. прийнято наказ №2682-п, в якому зазначено, що Листом від 22.05.2017р. №22/05 ТОВ «ІТ-Бізнес Груп» повідомило про неможливість надання документів у звязку з їх викраденням. Зазначений факт унеможливлює проведення документальної планової виїзної перевірки у терміни, вказані у наказі, у звязку з чим, наказано перенести термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІТ-Бізнес Груп» за період 01.01.2014 по 31.12.2016 на строк, визначений п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України 90 денний термін на відновлення втрачених документів сплинув 20.08.2017.
У звязку з чим, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 22.08.2017р. прийнято наказ №4537-п, яким перенесено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІТ-Бізнес Груп» за період 01.01.2014 по 31.12.2016 на строк, визначений п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України 90 денний термін на відновлення втрачених документів сплинув 21.11.2017.
За зазначеною адресою знаходився представник ТОВ «ІТ - Бізнес груп» ОСОБА_4 (що діє за довіреністю), який відмовив у допуску до перевірки та письмово пояснив, що контролюючим органом порушено п.п.38.11 п.38 підрозд.10 розділу XX ПКУ у зв'язку з перебуванням підприємства з моменту реєстрації до грудня 2014 року на тимчасово-окупованій території (податковий облік - ДПІ у Київському районі м.Донецька) та зміною в подальшому місцезнаходження на іншу територію України, у зв'язку з чим період діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2014 не підлягає перевірці. Також, представником повідомлено про крадіжку первинних документів за період діяльності 2015-2016 роки.
Сертифікатом Донецької торгово-промислової палати №4609 від 07.05.2014р., копія якого міститься в матеріалах справи, засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01.07.2014 року для позивача при здійсненні господарської діяльності на території м. Донецьк, Донецької області щодо дотримання норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.
Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення
Згідно із пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
Відповідно до п.77.4 вказаної статті, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
П.77.6 вказаної статті передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно п.81.1 статті 81 ПК України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
У п.п.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (редакції, чинній на 23.01.2017р.) передбачено, що тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції, до платника податків, які провадили господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і не можуть предявити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, як виняток із положень пункту 44.3 та пункту 44.5 статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Підстави неможливості предявлення первинних документів:
- первинні документи втрачені (знищені чи зіпсовані у звязку із проведенням антитерористичної операції);
- первинні документи знаходяться в районі населених пунктів, на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, які неможливо вивезти або вивезення яких з даної території повязане із ризиком для життя та здоровя платника податків, або неможливе у звязку з іншими адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.
У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків за місцем свого обліку подає до контролюючого органу повідомлення у довільній формі, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому вказуються обставини, які призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, календарні періоди (день/місяць/рік), а також загальний перелік первинних документів (у разі можливості, із зазначенням реквізитів).
Дані та показники податкової звітності за періоди, які вказані у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у звязку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток (включаючи відємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми відємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) років, періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок стосовно зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.
Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків стане відомо про втрату цих документів, такий платник податків зобовязаний подати до контролюючого органу нове повідомлення із зазначенням обставин такої втрати.
Платники податків, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього пункту, не можуть бути перевірені контролюючим органом стосовно зазначених у повідомленні періодів, у тому числі після завершення антитерористичної операції.
Втрата документів, що не повязана з проведенням антитерористичної операції, не надає право платнику податків застосовувати положення цього пункту.
Зазначені в цьому пункті положення застосовуються до платників податків, які станом на 1 грудня 2016 року здійснили зміну своєї податкової адреси з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України.
Тобто, законодавчо визначено коло субєктів, на яких розповсюджуються положення пп.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, і це платники податків, які станом на 1 грудня 2016 року здійснили зміну своєї податкової адреси з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України.
03 листопада 2016 року Верховною ОСОБА_2 України ухвалено Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №1726), який набув чинності з 01.01.2017.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1726 установлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України субєктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.
Крім того, установлено, що заборона на проведення планових та позапланових перевірок субєктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на субєктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції (6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1726).
З матеріалів адміністративної справи судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що ТОВ «ІТ-Бізнес-Груп» з квітня 2014 року до грудня 2014 року перебувало та проводило господарську діяльність на тимчасово окупованій території України на якій проводиться антитерористична операція й даний час, а саме за адресою: АДРЕСА_2.
Позивач звертався до Донецької торгово-промислової палати щодо засвідчення факту форс-мажорних обставин та отримав 07.05.2014 року сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №4609, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01.07.2014 року для позивача при здійсненні господарської діяльності на території м. Донецьк, Донецької області щодо дотримання норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.
Так, у наявній в матеріалах справи копії Сертифікату зазначено, що відповідно до п.100.4-100.5 Податкового кодексу України, Постанови КМУ від 27.12.2010 року № 1235 Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу; Указу Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України; Інформації Антитерористичного центру при Службі безпеки України, за якою станом на 01.07.2014р. та впродовж до поточної дати місто Донецьк Донецької області не контролюється органами державної влади.
Враховуючи вищенаведені норми законодавства України, проводити перевірку за 2014 рік контролюючий орган не мав права, а отже період перевірки визначений в наказі №2290-п від 03.05.2017 визначено неправомірно.
Встановлені Главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.
Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. (ст. 90 КАС України).
Суд акцентує увагу на тому, що ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого наказу «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІТ-Бізнес Груп»» №2290-П від 03.05.2017р.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Бізнес Груп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІТ-Бізнес Груп»» №2290-П від 03.05.2017р., прийнятий Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1