Справа № 820/597/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/597/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Перцової Т.С. , Сіренко О.І.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2018р. (суддя Спірідонов М.О.; м. Харків; повний текст рішення складено 03.03.2018р.) по справі № 820/597/18

за позовом Фермерського господарства "Київська Русь"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Київська Русь" (далі по тексту позивач, ФГ "Київська Русь") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДФС у Харківській області), в якому просив суд:

- визнати незаконними та скасувати податкове повідомлення рішення відповідача за № НОМЕР_1 від 24.01.2018р. прийняте на підставі акту перевірки від 29.12.2017р. в частині збільшення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 151501 грн., та за штрафними санкціями + 75750,50 грн., усього на суму 227251,5 грн.

- стягнути на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 3408,77 грн. (три тисячі чотириста вісім грн. 77 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року адміністративний позов Фермерського господарства "Київська Русь" задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 24.01.2018 року в частині збільшення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 151501,00 грн., та за штрафними санкціями + 75750,50 грн., усього на суму 227251,50 грн.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області на користь Фермерського господарства "Київська Русь" сплачений судовий збір у сумі 3408 (три тисячі чотириста вісім) грн. 77 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року скасувати, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на відсутність реального характеру господарських операцій між ФГ "Київська Русь" та ТОВ "Енерго Постач-81". Вказує, що ФГ "Київська Русь" фактично здійснено безпідставно документальне оформлення нереальної господарської операції з постачання (продажу) на користь ТОВ "Енерго Постач-81" при здійсненні поставки за невідомим напрямком і складено первинні документи всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач - ФГ "Київська Русь", ідентифікаційний код юридичної особи 30669041, зареєстроване 26.01.2000 як юридична особа, перебуває на обліку в Лозівській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з 25.02.2000, та є платником податку на додану вартість.

У період з 15.12.2017 по 21.12.2017 фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФГ "Київська Русь" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо господарських взаємовідносин з ТОВ "Енерго Постач-81" за листопад 2015 року.

На підставі зазначеної вище перевірки було складено акт № 25942/20-40-14-19-08/30669041 від 29.12.2017 року , згідно висновків якого встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: п.44.1 ст.44, п.181.1, ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.209.2 ст.209 ПК України, що привело до заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість по декларації спеціального режиму оподаткування (скороченої) у листопаді 2015 року на суму 151501грн.

Як вбачається з акту перевірки № 25942/20-40-14-19-08/30669041 від 29.12.2017 року висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтується на отриманих від Західної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області Результатів опрацювання зібраної податкової інформації від 20.01.2016 № 255/7/20-33-22-02-04 щодо діяльності підприємства ТОВ "ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81" по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та покупцями за звіряємий період листопад 2015 року, а саме - рапорту оперуповноваженого ОУ ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_3, в якому, зокрема зазначено, що підприємство має стан "0", за адресою реєстрації підприємства не знаходиться, жодних фінансово-господарських операцій щодо постачання чи придбання ТМЦ з підприємствами-контрагентами ТОВ "ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81" не проводилось, згідно протоколу допиту свідка від 05.07.2016 по кримінальному провадженні 0000075 від 12.03.2016 року, в ході якого був допитаний ОСОБА_4 який повідомив, що за грошову винагороду підписав ряд документів. Також свідок повідомив, що ніяких реєстраційних, уставних, звітних документів від імені ТОВ ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81 особисто не підписував, звітність до контролюючих органів не надавав. Фінансово-господарські операції щодо постачання та збору ТМЦ на підприємства-контрагенти не здійснював. Договори, розрахунки -фактури, акти виконаних робіт тощо, щодо постачання ТМЦ підприємствам-контрагентам ним не підписувалися. ФГ КИЇВСЬКА РУСЬ йому не відома. У зв'язку з цим податковий орган посилається на дефектність наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів по оформленій реалізацій ТМЦ на адресу ТОВ "ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81", які підписані директором ТОВ "ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81" ОСОБА_4, а саме: відсутність ідентифікації посадової особи від імені покупця. Враховуючи зазначену інформацію та дефектність документів, податковий орган дійшов висновку про неможливість підтвердити операції з реалізації продукції на адресу ТОВ "ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81". Поряд з цим, за даними бухгалтерського обліку, фактичну собівартість виробленої продукції списано на собівартість реалізованої продукції, залишки готової продукції відсутні на складі, що, на думку податкового органу, є свідченням реалізації зазначених ТМЦ на адресу невстановлених осіб.

11.01.2018 року позивачем - ФГ "Київська Русь" за вихідним № 1-2 до Головного управління ДІС у Харківській області були надіслані заперечення на акт перевірки № 25942/20-40-14-19-08/30669041 від 29.12.2017 року, які листом ГУ ДФС у Харківській області були залишені без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки № 25942/20-40-14-19-08/30669041 від 29.12.2017 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2018 року про збільшення податкового зобовязання з ПДВ на суму 151501грн., та за штрафними санкціями + 75750,50грн., усього на суму 227251,5грн.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту перевірки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а отже податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 24.01.2018р. в частині збільшення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 151501грн., та за штрафними санкціями + 75750,50грн., усього на суму 227251,5грн. винесено з порушенням норм чинного законодавства України та вони підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно п.209.1 ст.209 Податкового кодексу України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського господарства та відповідає критеріям, встановленому у п. 209.6 ст. 209 може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менше як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Пунктом 209.2 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальний рахунок, відкритий в установах банків.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Для такого акумулювання сільськогосподарські підприємства зараховують кошти на власні рахунки в системі електронного адміністрування податку, відкриті для перерахування коштів на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Кошти, зараховані на такі рахунки в системі електронного адміністрування податку, автоматично протягом операційного дня, в якому кошти надійшли на такі рахунки, перераховуються органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на спеціальні рахунки сільськогосподарських підприємств, відкриті в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Сільськогосподарські підприємства - суб'єкти спеціального режиму оподаткування у строки, встановлені цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, повинні забезпечити перерахування на їх рахунок у системі електронного адміністрування податку, відкритий для перерахування коштів на спеціальні рахунки, коштів у розмірі, достатньому для перерахування на спеціальний рахунок на підставі поданої податкової декларації, в якій відображаються результати діяльності в межах спеціального режиму оподаткування протягом звітного (податкового) періоду.

Проведення сільськогосподарським підприємством - суб'єктом спеціального режиму оподаткування розрахунків з бюджетом за іншими операціями, здійсненими протягом звітного (податкового) періоду не в межах спеціального режиму оподаткування, здійснюється у порядку, передбаченому статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України: «база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни)».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, 23.11.2015 року між ТОВ "Енерго Постач-81" (покупець) та позивачем по справі - ФГ "Київська Русь" (продавець) укладено договір поставки товару №73.

Відповідно до умов договору продавець зобов'язується передати у власність покупця продукцію - кукурудзу врожаю 2015 року на загальну суму 1270064,00 грн., а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, відповідно до умов договору. Поставка продукції здійснюється автотранспортом продавця.

Факт виконання умов вищевказаних договору підтверджується наявними в матеріалах справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме:

- видатковими накладними: №130 від 26.11.2015р. на суму 354280,50грн., ПДВ 59046,75грн., №131 від 27.11.2015р. на суму 183834,00грн., ПДВ 30639,00грн., №132 від 30.11.2015р. на суму 249385,50грн., ПДВ 41564,25грн., №133 від 30.11.2015р. на суму121504,00грн., ПДВ 20250,67грн.;

- товарно-транспортними накладними: №128 від 26.11.2015р., №129 від 26.11.2015р., №130 від 26.11.2015р., №131 від 26.11.2015р., № 132 від 27.11.2015р., №133 від 27.11.2015р., №134 від 30.11.2015р., №135 від 30.11.2015р., №136 від 30.11.2015р., №137 від 30.11.2015р., №138 від 30.11.2015р.;

- довіреністю №5 від 25.11.2015р. на отримання товарів;

- випискою банку про отримання грошових коштів за платіжними дорученнями: №10 від 23.11.2015р. на суму 40000,00грн., ПДВ 66666,67грн., №11 від 23.11.2015р. на суму 387500,00грн., ПДВ 64583,33грн., №17 від 25.11.2017р. на суму 480000,00грн., ПДВ -80000,00грн.

На адресу покупця товарів ТОВ ЕНЕРГО ПОСТАЧ 81 були виписані наступні податкові накладні: №2/2 від 23.11.2015р. на суму 787500,00грн, ПДВ - 131250,00грн., (дата реєстрації в ЄРПН 24.11.2015р.); №3/2 від 25.11.2015р. на суму 480000,00грн, ПДВ - 80000,00грн., (дата реєстрації в ЄРПН 04.12.2015р.)

Крім того, ФГ Київська Русь для перевірки були надані документи які підтверджують збір урожаю кукурудзи та розрахування її собівартості, а саме:

- оборотна-сальдова відомості по рахунку 27 за вересень-жовтень 2015 рік на кукурудзу вражаю 2015 року, підтверджує рух зерна по складу,

- Державне статистичне підтвердження про посівні площі сільськогосподарських культур ФГ Київська Русь під урожай 2015 року.

- Державне статистичне підтвердження про реалізацію сільськогосподарської продукції за 2015 рік,

- Державне статистичне підтвердження про посівні площі сільськогосподарських культур під вражай 2015 року,

- реєстр виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2015р.. Вказаний реєстр підтверджує відображення ПДВ та включення в реєстр податкових накладних: №2/2 від 23.11.2015р, та №3/2 від 25.11.2015р.

- реєстр виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2015р..

- декларація з податку на додану вартість за листопад 2015 року, Додаток №5 до декларації з ПДВ колонка 2 відображена реалізація товару на адресу ТОВ НЕРГО-ПОСТАЧ 81 на суму 1267500,00грн, ПДВ -211250грн.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що надані до перевірки оригінали первинних документів містять назву документа (форми), дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами господарювання.

Вказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне: забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридично/ сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

Слід зазначити, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень під час проведення перевірки не встановлено відсутності у позивача первинних документів.

Стверджуючи про відсутність у позивача реальних господарських операцій з ТОВ "ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81" податковий орган не заперечує факту зміни майнового стану позивача внаслідок господарських операцій з реалізації продукції - кукурудзи врожаю 2015 року на загальну суму 1270064,00 грн.

Також акт перевірки не містить жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, до правового статусу сторін договорів як платників ПДВ, відповідності спірних правочинів вимогам закону, належності складання первинних документів за спірним правочином.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування правомірності оспорюваного податкового повідомлення-рішення з підстав фіктивності господарських операцій між позивачем та ТОВ "ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81", податковий орган посилався на рапорт оперуповноваженого ОУ ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_3, в якому міститься посилання на протокол допиту свідка від 05.07.2016 по кримінальному провадженні № 0000075 від 12.03.2016 року директора ТОВ ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81 ОСОБА_4 який повідомив, що ніяких реєстраційних, уставних, звітних документів від імені ТОВ ЕНЕРГО ПОСТАЧ-81 особисто не підписував, звітність до контролюючих органів не надавав. Фінансово-господарські операції щодо постачання та збору ТМЦ на підприємства-контрагенти не здійснював.

Колегія суддів зазначає, що доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

В свою чергу, відповідачем ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження «фіктивності» здійснених позивачем господарських операцій.

Колегія суддів зазначає, що стан виконання податкових обовязків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить не волевиявлення осіб у вигляді цивільно-правового правочину, а фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його звязку з господарською діяльністю платника податків.

Відповідачем не надано доказів та не наведено жодних обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про неповязаність операцій з господарською діяльністю позивача, про не вчинення операцій, про відсутність факту постачання товару.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

В ході судового розгляду справи податковим органом не надано належних доказів вчинення позивачем дій, спрямованих на необґрунтоване одержання податкової вигоди, що доводять факт порушення податкового законодавства, безтоварність господарських операцій та безпідставність формування показників податкового обліку.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач, відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення належним чином в суді не довів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 24.01.2018р. є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 по справі № 820/597/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови складено 29.05.2018.