Справа № 815/6649/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6649/17

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А. Час і місце ухвалення: 12:51, 13.03.2018 р., м.Одеса
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року по справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради» про вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи (експлуатації),

В С Т А Н О В И В:

15.12.2017 року Головне управління ДСНС в Одеській області звернулось до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради», в якому просило застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до відповідача у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування (опломбування) всіх дверей (воріт) будівель, приміщень, відключення джерел електропостачання (або електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання і установок) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, вказаних в акті перевірки №149 від 30.11.2017 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 року позов задоволено частково.

Вирішено застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради», шляхом повного зупинення роботи стаціонарного відділення, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Г.Комсомольців, 50, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які зазначені в акті №149 від 30.11.2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 25.04.2018 року комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради» подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт наголошує, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо виправлення виявлених порушень, а щодо деяких - вчинені дії, направлені на їх подальше усунення. Підприємство є неприбутковою організацією, без виконання залишились недоліки, які потребують виділення бюджетних коштів та укладання договорів на виконання робіт з відповідними підрядними організаціями, що потребує достатнього проміжку часу.

Також, апелянт зазначає, що комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради» є єдиним спеціалізованим лікувальним закладом, який надає стаціонарну допомогу особам, інфікованим ВІЛ/СНІД, і переведення хворих в інші лікувальні заклади не забезпечить надання їм адекватної медичної допомоги і може призвести до розкриття статусу пацієнта з ВІЛ/СНІД, що є порушенням ст.39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя».

У зв'язку з викладеним, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 року та прийняття нового - про відмову у задоволенні позовних вимог Головного управління ДСНС в Одеській області.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.09.2017 року, на виконання розпорядження Кабінету ОСОБА_2 України від 20 вересня 2017 року №643-р «Деякі питання державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки», наказу ДСНС від 22 вересня 2017 року №509 «Про проведення позапланових перевірок стану техногенної і пожежної безпеки», вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», протоколу №6 чергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій облдержадміністрації від 12 вересня 2017 року, протоколу №7 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій облдержадміністрації від 16 вересня 2017 року, протоколу №8 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій облдержадміністрації від 25 вересня 2017 року, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області прийнято наказ №387 «Про проведення позапланової перевірки».

Відповідно до зазначеного наказу прийнято рішення здійснити протягом жовтня-грудня 2017 року позапланові перевірки стану техногенної і пожежної безпеки у дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладах, закладах охорони здоровя із стаціонарним лікуванням, будинках для людей похилого віку та інвалідів, закладах відпочинку та оздоровлення державної і комунальної форми власності.

На підставі вказаного наказу та посвідчення на проведення перевірки від 01.11.2017 року №135 головним інспектором Суворовського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області майором служби цивільного захисту ОСОБА_3, у присутності заступника головного лікаря з технічних питань комунальної установи «Одеський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом» ОСОБА_4 здійснено позапланову перевірку обєкту відповідача стаціонарного відділення комунальної установи «Одеський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом», яка розташована за адресою: 65055, м. Одеса, вул. Г. Комсомольців, 50, під час якої перевірено будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складено акт №149 від 30.11.2017 року, яким зафіксовано 39 порушень вимог Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697, та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки.

Порушення, визначені в пунктах 1-9, 15-17, 19, 24-30, 33 та 39 акту перевірки №149, є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров'ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

При зверненні до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області посилалося на те, що подальша робота стаціонарного відділення комунальної установи «Одеський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом» з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров'ю людей.

Суд першої інстанції, з огляду на не усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоровю людей, зафіксованих в акті перевірки №149 від 30.11.2017 року, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів суду апеляційної погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.64 Кодексу цивільного захисту України, ДСНС України здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. ДСНС України здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

При цьому, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Статтями 68, 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як встановлено матеріалами справи, порушення, визначені в акті перевірки №149 від 30.11.2017 року, а саме зазначені в пунктах 1-9, 15-17, 19, 24-30, 33, 39 опису виявлених порушень, є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоровю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей:

1) приміщення (адміністративні, лікувальні, побутові тощо) не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією з виводом сигналу на пульт централізованого спостереження у відповідності до ДБН 8.2.5-56:2014;

2) приміщення будівель (адміністративні, лікувальні, побутові тощо) не обладнані системою оповіщення людей та управління евакуюванням у відповідності до ДБН В.2.5-56:2014. «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту» з урахуванням вимог ДБН В 2.5-23-2003, ПУЕ, ДНАОП 0.00-1.32-01;

3) евакуаційні виходи не позначено світловими покажчиками з написом «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, підключеним до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення, або таким, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення;

4) приміщення дизель-генератора не обладнано системою автоматичного пожежогасіння;

5) металеві грати на вікнах будівлі установи виконані глухими;

6) відсутній другий евакуаційний вихід з другого поверху будівлі;

7) допускається захаращення шляхів евакуації;

8) не відокремлені приміщення електрощитової від інших приміщень шляхом встановлення (влаштування) протипожежних перешкод відповідно до вимог ДБН В. 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» (протипожежні двері, перекриття з нормованою межею вогнестійкості тощо);

9) дерев'яні конструкції перекриття, а також деревяні конструктивні елементи будівель не оброблені вогнезахисним розчином з оформленням акта обробки;

15) не забезпечено територію зовнішнім протипожежним водопостачанням (необхідною кількістю води для цілей зовнішнього пожежогасіння) гідранти, водойми тощо у відповідності до вимог ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі»;

16) не проведено технічний огляд наявних первинних засобів пожежогасіння-вогнегасників;

17) приміщення не доукомплектовані первинними засобами пожежогасіння відповідно до норм належності;

19) пожежні щити не доукомплектовані сертифікованими первинними засобами пожежогасіння (вогнегасники - 3 шт., із масою заряду не менше 5 кг.; ящик з піском -1 шт.; покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу з розміром 2 х 2 м -1 шт.; гаки - 3 шт., лопати - 2 шт.; ломи - 2 шт.; сокири - 2 шт.; ящик для піску повинен бути укомплектований совковою лопатою - 1 шт.);

24) живлення побутових кондиціонерів в приміщеннях не забезпечене автономним пристроєм електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії;

25) допускається експлуатація електросвітильників з лампами розжарення без захисних ковпаків в приміщеннях будівлях установи;

26) не надані акти схованих робіт по прокладанню електропроводки в об'ємі підвісних стель приміщень установи;

27) відгалужувальні та з'єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів;

28) допускається з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою скрутки (мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів тощо);

29) допускається використання побутових електронагрівальних (електрочайників, тепловентеляторів тощо) приладів в місцях де їх використання заборонено;

30) на доповненні до схематичного плану евакуації не розроблена та затверджена керівником інструкція, що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей;

33) на території не забезпечено освітлення зовнішніх пожежних драбин, протипожежного обладнання, входів до будівель та споруд;

39) керівництво не забезпечило своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту, захисту органів дихання.

Комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради» надало до суду першої інстанції План заходів з усунення порушень, в якому апелянтом самостійно зазначено, що ним усунено порушення, що становлять загрозу життю та здоров'ю людей, визначені в акті перевірки №149 від 30.11.2017 року за №№ 3, 7, 8, 25, 27, 28, 29, 30, 33.

Таким чином, сам апелянт визнає, що порушення, що становлять загрозу життю та здоров'ю людей, визначенв в акті перевірки №149 від 30.11.2017 року за №№ 1, 2, 4, 5, 6, 9, 15, 16,17, 19, 24, 26, 30, 39 ним не усунені.

Також, в поданій апеляційній скарзі апелянтом не зазначається про усунення жодного порушення з зазначених в акті перевірки №149 від 30.11.2017 року.

Натомість, комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради» в своїй апеляційній скарзі зазначає, що за наслідком виявлення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки позивачем було винесено припис №128 про усунення порушень та надано строк для його виконання до 30.01.2018 року. Проте, позивачем подано позов про вжиття заходів реагування до закінчення вказаного строку.

Колегія суддів не оминає увагою той факт, що позов дійсно було подано 15.12.2017 року, однак, як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, станом на час винесення 13.03.2018 року оскаржуваного рішення суду першої інстанції комунальною установою не було усунено 14 порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що становлять загрозу життю та здоров'ю людей.

Також, апелянт підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції зазначає, що судом порушено принцип пропорційності, оскільки повне зупинення роботи стаціонарного відділення призведе до виписки всіх пацієнтів до закінчення циклу лікування та порушення їх права на охорону здоров'я та медичну допомогу.

При цьому, апелянтом не заперечується той факт, що пацієнти можуть бути переведені до іншого лікувального закладу.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Принцип пропорційності означає, що мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобовязання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.

У Рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може оминути увагою ту обставину, що грати на вікнах будівлі виконанні глухими та на другому поверсі відсутній другий евакуаційний вихід, оскільки при виникненні надзвичайної ситуації наявність вказаних порушень серйозно ускладнить евакуацію пацієнтів та, навіть, заважатиме потенціально-ефективним діям рятувальних служб.

Одеський регіон був свідком надзвичайно трагічних подій у дитячому таборі «Вікторія», коли, внаслідок допущених порушень пожежної безпеки, дії рятувальних служб не змогли запобігти жертвам серед цивільного населення.

Застосовуючи принцип пропорційності колегія суддів вважає, що наявність встановлених порушень впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та, як наслідок, може спричинити загрозу життю і здоровю людей, а також неможливість її ефективної ліквідації та рятування людей, тому повне зупинення роботи стаціонарного відділення є належним заходом, направленим на захист життя і здоров'я людей та, з урахування можливості переведення до інших лікувальних закладів, не призведе до порушення права на охорону здоров'я та медичну допомогу.

Варто зазначити, що при проведенні роботи щодо повного усунення виявлених порушень, відповідач, в силу вимог ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», може звернутися до Головного управління ДСНС в Одеській області із відповідним повідомленням про усунення ним усіх встановлених судом порушень та щодо відновлення роботи після призупинення.

Резюмуючи викладене, колегія суддів зазначає, що так як комунальним некомерційним підприємством «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради» не усунено порушень, які зафіксовано в акті перевірки №149 від 30.11.2017 року, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до відповідача у вигляді повного зупинення роботи стаціонарного відділення, розташованого в м.Одесі по вул. Г.Комсомольців, 50.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги не в повному обсязі, проте позивачем апеляційну скаргу не подано, тому з врахуванням приписів ч.1 ст.308 КАС України судом апеляційної інстанції переглянуто справу за наявними у ній доказами та перевірено законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр соціально - значущих хвороб» Одеської обласної ради» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_5

Суддя: О.В.Єщенко

Суддя: Ю.В. Осіпов