Справа № 823/328/18
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/328/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України,апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

26.01.2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_4 з позовною заявою до Управління Держпраці в Черкаській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26.12.2017 №23-14-20/1398-679, якою накладено ФОП ОСОБА_3 96000,00 грн. штрафу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт наголошує, що ним булу усунуто всі порушення в строк, який було надано Управлінням Держпраці у Черкаській області у приписі, а отже у відповідача були відсутні підстави для застосування штрафних санкцій

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 27.11.2017 №276-Н та направлення від 27.11.2017 №2615 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_3

У ході проведеного у період з 05.12.2017 по 06.12.2017 інспектування інспектором встановлено такі порушення:

1) вимог ст. 116 КЗпП України, а саме: при звільненні ОСОБА_5 з 01.06.2017 їй не було видано всі належні суми заробітної плати в день звільнення, видачу всіх належних їй сум заробітної плати було проведено 05.06.2017;

2) ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», а саме не проведено індексацію працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 06.12.2017 № 23-14-20/1398 (а.с.43-48) та, у зв'язку з виявленими порушеннями законодавства про працю винесено припис від 06.12.2017 № 23-24-20/1398-0954 про усунення виявлених порушень (а.с.49).

Одночасно із винесенням припису інспектором складено протокол від 06.12.2017 № 23-14-20/0757 про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, який надіслано до органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення - Катеринопільського районного суду Черкаської області (а.с.16).

26.12.2017 заступником начальника Управління Держпраці у Черкаській області винесено постанову № 23-14-20/1398-679 про накладення на позивача штрафу у розмірі 96000,00 грн, на підставі абзацу 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Не погоджуючись із таким рішенням, вважаючи його таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена постанова винесена відповідачем правомірно, а добровільне усунення виявлених під час перевірки порушень не звільняє суб'єкта перевірки від відповідальності за допущене порушення законодавства про працю.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, мотивуючи свою позицію наступним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-У (далі - Закон № 877), відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, регулюються цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 877-У, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України, Державна служба України з праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі - Порядок № 295), державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення; та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Згідно з пп. 6 п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 295 якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписущ розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), Фінансові та адміністративні санкиїі, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 27.11.2017 №276-Н та направлення від 27.11.2017 №2615 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_3

У ході проведеного у період з 05.12.2017 по 06.12.2017 інспектування інспектором встановлено такі порушення:

1) вимог ст. 116 КЗпП України, а саме: при звільненні ОСОБА_5 з 01.06.2017 їй не було видано всі належні суми заробітної плати в день звільнення, видачу всіх належних її сум заробітної плати було проведено 05.06.2017;

2) ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», а саме не проведено індексацію працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 06.12.2017 № 23-14-20/1398 та, у зв'язку з виявленими порушеннями законодавства про працю винесено припис від 06.12.2017 № 23-24-20/1398-0954 про усунення виявлених порушень.

З вказаного припису вбачається, що у строк до 16.12.2017 року позивачу необхідно письмово проінформувати про виконання вимог припису.

Судом апеляційної інстанції встановлено, а сторонами не заперечується, що 11.12.2017 року позивач надіслав Управлінню Держпраці у Черкаській області лист, яким повідомив про усунення встановлених порушень, зокрема вказав на розрахунок та виплату індексацій них виплат, що підтвердив відповідними платіжними відомостями.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач вчасно, тобто в межах строку встановленого приписом, усунув недоліки, а тому, на переконання суду, у відповідача були відсутні підстави для притягнення до відповідальності.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої про те, що добровільне усунення виявлених під час перевірки порушень не звільняє суб'єкта перевірки від відповідальності за допущене порушення законодавства про працю, оскільки ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (Статтю доповнено частиною одинадцятою згідно із Законом №1726-VIII від 03.11.2016 р.) передбачено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Крім того, колег7ія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, робить посилання на п.29 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Однак, судом першої інстанції не взято до уваги те, що Відповідач одночасно з приписом виніс лише протокол про адміністративне правопорушення, а постанова про накладення штрафу була винесена лише через 20 днів, що є порушенням норми порядку.

З сукупного аналізу наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем вчасно та в повному обсязі виконано вимоги припису, що підтверджується належними доказами, а тому, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є помилковим, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Положеннями ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року - скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26.12.2017 №23-14-20/1398-679, якою накладено ФОП ОСОБА_3 96000, 00 грн штрафу.

Повний текст постанови складено « 29» травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма