Справа № 822/1401/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1401/18

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

04 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року (місце складання м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби в Хмельницькій області до ОСОБА_2 про вилучення в дохід держави алкогольних напоїв,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2018 року позивач - Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби в Хмельницькій області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про вилучення в дохід держави алкогольних напоїв.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позовну заяву подано відповідно до ст. 131-1 Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" на виконання функції прокуратури щодо представництво інтересів держави в суді у визначеному законом порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 294 та ч. 2 ст. 312 КАС України справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

21 травня 2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг від 06 квітня 2018 року №), в рядку відомості про органи управління прокуратури Хмельницької області вказано трьох осіб, які уповноважені представляти прокуратуру Хмельницької області, а саме: керівник ОСОБА_3, та підписанти ОСОБА_4, ОСОБА_5, а оскільки позов підписано заступником прокурора Хмельницької області - ОСОБА_8, то такий позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені прокуратури Хмельницької області не підтверджено у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення помилково вважав прокуратуру Хмельницької області стороною у справі, а тому і перевіряв особу, яка підписала позов на наявність повноважень представляти юридичну особу.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви слідує, що даний позов подано на виконання функції прокуратури щодо представництво інтересів держави в суді у визначеному законом порядку.

Так, відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Положеннями ч. 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Відповідно до п. 6.1 наказу Генерального прокурора України №6гн від 28.05.2015 "Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді та їх захисту при виконанні судових рішень" (який відповідно до ст. 17 Закону України "Про прокуратуру" є обов'язковим до виконання всіма прокурорами) позови (заяви, подання) надсилати до суду за підписом керівників прокуратур усіх рівнів, зокрема, прокурорів обласного рівня, їх перших заступників та заступників.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 55 КАС України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (ч. 8 ст. 59 КАС України).

За таких обставин, судом першої інстанції безпідставно отожнено правовий статус особи, яка представляє конкретну юридичну особу у господарських правовідносинах на підставі відповідних статутів, положень тощо та прокурора, який здійснює представництво інтересів держави відповідно до ст. 131-1 Конституції України і, як наслідок, помилково не застосовано ч. 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру", яка надає заступнику прокурора області право подання позовної заяви, у т. ч. в порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 806/1000/17, відповідно до якої захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з'ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Так, у разі виникнення сумнівів у суду першої інстанції щодо наявності підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у даній справі, то останній має право застосовувати наслідки, передбачені ч. 4 ст. 53 КАС України.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є всі підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби в Хмельницькій області задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби в Хмельницькій області до ОСОБА_2 про вилучення в дохід держави алкогольних напоїв скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 червня 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.