Справа № 808/242/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 квітня 2018 року 18:43Справа № 808/242/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О.

та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача 1 та відповідача 2: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айадмін»

до 1. Енергодарської обєднаної державної податкової інспекції

Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області

2. Державної фіскальної служби України

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22 січня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Айадмін» (далі -позивач або ТОВ «Айадмін») до Енергодарської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області (далі відповідач 1 або Енергодарська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач, з урахуванням заяви (вх.№9246) про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною відмову Державної фіскальної служби України, Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області у прийнятті та реєстрації податкових накладних, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Айадмін» засобами електронного зв'язку в період з 29.12.2017 по 04.01.2018, та визнати прийнятими та зареєстрованими наступні податкові накладні: №2 від 04.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 29.12.2017; №4 від 12.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 29.12.2017; №11 від 18.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №12 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №13 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №14 від 18.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №15 від 19.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №16 від 20.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №17 від 20.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №18 від 20.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №19 від 20.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №20 від 22.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №21 від 26.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №22 від 27.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №23 від 27.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №24 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №25 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №26 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №27 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №28 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №29 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №30 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №31 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №32 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №33 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №34 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №35 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №36 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №37 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №38 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №39 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №40 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №41 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018; №42 від 29.12.2017, протягом операційного дня коли її було надіслано 04.01.2018;

- зобов'язати ОСОБА_3 фіскальну службу України, Енергодарську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області надати електронні послуги за договором про визнання електронних документів №070420171 від 07.04.2017 та підключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Айадмін» до бази даних контролюючого органу для подання податкових документів в електронному вигляді.

Ухвалою судді від 29.01.2018, через невідповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, позов залишено без руху. Позивач недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою судді від 26.02.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 21.03.2018, об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 21.03.2018 прийнято уточнені позовні вимоги, залучено до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_3 фіскальну службу України (надалі відповідач 2 або ДФС України) та відкладено підготовче засідання на 12.04.2018, 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 12.04.2018, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та перейдено до розгляду справи по суті у цей же день.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було направлено до Єдиного реєстру податкових накладних вищевказані накладні, які безпідставно не були прийняті відповідачем. При цьому, в якості підстав для відмови відповідачем вказано на «можливе припинення дії Договору про визнання електронних документів» та на «відсутність укладеного договору з платником податків». Позивач вважає, що визначені законодавством підстави для розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів та відповідно для відмови у реєстрації податкових накладних відсутні, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву (вх. №9058 від 20.03.2018 від відповідача 1 та вх. №11112 від 05.04.2018 від відповідача 2). В обґрунтування заперечень проти позову, викладених в поданих до суду відзивах, вказав, що позивач не знаходиться за податковою (юридичною) адресою, що є підставою для розірвання Договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку. Враховуючи вищенаведене просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 12 квітня 2018 року на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Айадмін» () зареєстроване в якості юридичної особи та перебуває на податковому обліку в Енергодарській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Айадмін» має Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №200121558 від 01.05.2013.

07 квітня 2017 року між ТОВ «Айадмін» та Енергодарською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області було укладено Договір про визнання електронних документів №070420171.

Предметом вказаного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях, як оригіналу.

Відповідно до пп. 3.1 п. 3 розділу 3 Договору, орган ДФС зобовязаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх компютерну обробку.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 розділу 6 Договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами. З моменту укладання цього Договору всі попередні домовленості та укладені правочини між платником податків та органом ДФС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Згідно з рахунком-фактурою №ЗПМ38533602 від 27.03.2017, складеним ТОВ «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ КЛЮЧІВ «УКРАЇНА», сертифікати відкритих ключів ЕЦП ТОВ «Айадмін» видано 06.04.2017 строком на 2 роки.

29 грудня 2017 року та 04 січня 2018 року засобами електронного документообігу до ДФС України позивачем направлялись податкові накладні: №2 від 04.12.2017; №4 від 12.12.2017; №11 від 18.12.2017; №12 від 29.12.2017; №13 від 29.12.2017; №14 від 18.12.2017; №15 від 19.12.2017; №16 від 20.12.2017; №17 від 20.12.2017; №18 від 20.12.2017; №19 від 20.12.2017; №20 від 22.12.2017; №21 від 26.12.2017; №22 від 27.12.2017; №23 від 27.12.2017; №24 від 29.12.2017; №25 від 29.12.2017; №26 від 29.12.2017; №27 від 29.12.2017; №28 від 29.12.2017; №29 від 29.12.2017; №30 від 29.12.2017; №31 від 29.12.2017; №32 від 29.12.2017; №33 від 29.12.2017;№34 від 29.12.2017; №35 від 29.12.2017; №36 від 29.12.2017; №37 від 29.12.2017; №38 від 29.12.2017;№39 від 29.12.2017; №40 від 29.12.2017; №41 від 29.12.2017; №42 від 29.12.2017.

Проте, вказані накладні не були прийняті податковим органом із зазначенням причин відмови як «Документ не можу бути прийнятий ЄДРПОУ: `38533602`. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів» та «Відсутній укладений з платником `38533602` договір приєднання, який визначає права та обовязки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору», про що позивачем отримано відповідні квитанції.

03.01.2018 підприємство направило до ДФС України заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів, проте згідно отриманої того ж дня квитанції №1 договір не прийнято, оскільки «діє Договір про визнання електронних документів від 07.04.2017 №070420171».

05.01.2018 позивачем знову було направлено до ДФС України заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів, проте згідно отриманої того ж дня квитанції №1 договір не прийнято, оскільки «діє Договір про визнання електронних документів від 07.04.2017 №070420171».

Не погоджуючись із діями контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність дій відповідача субєкта владних повноважень суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України (тут та надалі у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобовязань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Як зазначено у п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних регулюється Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим 29.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1246 (далі Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з приписами п. 12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям

оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (п. 13 Порядку).

Принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, визначені в Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008 №233 (надалі Інструкція №233).

Пунктом 1 розділу ІІ вказаної Інструкції № 233 закріплено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

За приписами п. 2 розділу ІІ Інструкції № 233 для подання податкових документів в електронному вигляді платник податків, серед іншого, має заповнити та подати до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору про визнання електронних документів, а орган ДПС де зареєстрований платник податків, на його запит, приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів; звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС; після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

Підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).

Відповідно до п.7 розділу III Інструкції №233 при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

7.1 платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

За відсутності у платника податків посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податків накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП керівника, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

Платником податків фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності електронні цифрові підписи накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП платника податків - фізичної особи, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків (за наявності);

7.2 після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків;

7.3 після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

7.4 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

7.5 підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

7.6 якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

7.7 датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Із сукупного аналізу зазначених вище норм права, суд робить висновок, що підставами для відмові у прийняття податкової звітності є:

- недійсність електронного цифрового підпису;

- закінчення строку дії сертифіката відкритого ключа;

- наявність помилок у податковій накладній та у розрахунку до неї.

Матеріалами справи підтверджено, та не заперечується податковим органом, що станом на день подання податкової звітності (29.12.2017 та 04.01.2018) строк дії посилених сертифікатів відкритих ключів, виданих керівнику ТОВ «Айадмін», не закінчився та був дійсним.

Судом досліджено податкові накладні: №2 від 04.12.2017; №4 від 12.12.2017; №11 від 18.12.2017; №12 від 29.12.2017; №13 від 29.12.2017; №14 від 18.12.2017; №15 від 19.12.2017; №16 від 20.12.2017; №17 від 20.12.2017; №18 від 20.12.2017; №19 від 20.12.2017; №20 від 22.12.2017; №21 від 26.12.2017; №22 від 27.12.2017; №23 від 27.12.2017; №24 від 29.12.2017; №25 від 29.12.2017; №26 від 29.12.2017; №27 від 29.12.2017; №28 від 29.12.2017; №29 від 29.12.2017; №30 від 29.12.2017; №31 від 29.12.2017; №32 від 29.12.2017; №33 від 29.12.2017;№34 від 29.12.2017; №35 від 29.12.2017; №36 від 29.12.2017; №37 від 29.12.2017; №38 від 29.12.2017;№39 від 29.12.2017; №40 від 29.12.2017; №41 від 29.12.2017; №42 від 29.12.2017; та зясовано, що вони не містять помилок та відповідають вимогам ст. 201 ПК України, а саме мають всі обов'язкові реквізити: порядковий номер; дату складання; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично діє від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повну назву, зазначену у статутних документах юридичної, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціну постачання без урахування податку; ставку податку та відповідну суму податку в цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Зазначені вище податкові накладні реєструвались вперше, що виключає факт реєстрації податкових накладних з такими ж реквізитами.

При цьому, як суд вбачає з матеріалів справи, підставою для відмови у прийнятті податкових документів позивача відповідачем вказано: «Документ не можу бути прийнятий ЄДРПОУ: `38533602`. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів» та «Відсутній укладений з платником `38533602` договір приєднання, який визначає права та обовязки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору».

Проте, суд не може взяти до уваги посилання контролюючого органу як на причину припинення електронного документообігу із позивачем відсутність ТОВ «Айадмін» за місцезнаходженням платника податків виходячи з наступного.

Відповідно до п. 45.2 ст. 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у ЄДРПОУ.

Згідно до ч. 1 ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Закону ЄДРПОУ створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін (ч. 1 ст. 18 цього Закону).

Судом встановлено, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ТОВ «Айадмін» зазначено: АДРЕСА_1, 71504.

Таким чином, відповідач помилково дійшов висновку про відсутність ТОВ «Айадмін» за юридичною адресою.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України у постанові від 10.02.2016 № К/800/37003/15.

Оскільки підстави для відмови у прийнятті податкових документів в електронному вигляді чітко визначені Податковим кодексом України, відмова з будь-яких інших підстав розцінюється судом як неправомірна.

При цьому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на те, що повноваження адміністратора ЄРПН покладено саме на ДФС України, а не на Енергодарську ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідно й відмова у прийнятті податкових накладних здійснена ДФС України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Айадмін» -задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті та реєстрації податкових накладних поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Айадмін» засобами електронного звязку, а саме податкових накладних: №2 від 04.12.2017; №4 від 12.12.2017; №11 від 18.12.2017; №12 від 29.12.2017; №13 від 29.12.2017; №14 від 18.12.2017; №15 від 19.12.2017; №16 від 20.12.2017; №17 від 20.12.2017; №18 від 20.12.2017; №19 від 20.12.2017; №20 від 22.12.2017; №21 від 26.12.2017; №22 від 27.12.2017; №23 від 27.12.2017; №24 від 29.12.2017; №25 від 29.12.2017; №26 від 29.12.2017; №27 від 29.12.2017; №28 від 29.12.2017; №29 від 29.12.2017; №30 від 29.12.2017; №31 від 29.12.2017; №32 від 29.12.2017; №33 від 29.12.2017;№34 від 29.12.2017; №35 від 29.12.2017; №36 від 29.12.2017; №37 від 29.12.2017; №38 від 29.12.2017;№39 від 29.12.2017; №40 від 29.12.2017; №41 від 29.12.2017; №42 від 29.12.2017.

3. Вважати податкові накладні складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Айадмін» поданими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

податкову накладну №2 від 04.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.12.2017;

податкову накладну №4 від 12.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.12.2017;

податкову накладну №11 від 18.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №12 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №13 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №14 від 18.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №15 від 19.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №16 від 20.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №17 від 20.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №18 від 20.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №19 від 20.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №20 від 22.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №21 від 26.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №22 від 27.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №23 від 27.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №24 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №25 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №26 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №27 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №28 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №29 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №30 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №31 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №32 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №33 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №34 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №35 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №36 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №37 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №38 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №39 від 29.12.2017 вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №40 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №41 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018;

податкову накладну №42 від 29.12.2017, вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2018.

4. Зобовязати Енергодарську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області поновити надання електронних послуг за договором про визнання електронних документів №070420171 від 07 квітня 2017 року.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айадмін» (АДРЕСА_1, 71504; ) солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (пр. Будівельників, буд. 17, м. Енергодар, Запорізька область, 71503; ) та Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 23.04.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко