Справа № 821/820/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/820/18
11 год. 10 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бейліна К С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача від 20.12.2017 року Ч-15815/0-5113/6-17 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення позивачу в оренду земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 2,50 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для сінокосіння та випасання худоби;

- зобов'язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 2,50 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для сінокосіння та випасання худоби.

Ухвалою від 07.05.2018 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, учасникам справи встановлено строк для надання заяв по суті справи, судове засідання призначене на 30.05.2018 року о 10:00 год.

Ухвалою від 30.05.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі.

У судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Суду пояснила, що 18.09.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 2,50 га із земель сільськогосподарського призначення, отримавши відмову з посиланням відповідача на ту обставину, що для подальшого розгляду питання про відведення в оренду вказаної земельної ділянки необхідно погодити проект землеустрою з органом виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища та надати агрохімічний паспорт земельної ділянки. Позивач виконала вимоги відповідача та надала необхідні документи. 07.12.2017 року позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про затвердження даного проекту, отримавши відмову з посиланням відповідача на ту обставину, що право на отримання земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби набувається тільки за результатами торгів. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідач не навів належних підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, передбачених чинним земельним законодавством, чим перешкодив у реалізації позивачем права на отримання земельної ділянки у користування. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не порушило прав позивача на отримання земельної ділянки у користування, оскільки не відмовляло у затвердженні проекту землеустрою, а запропонувало ОСОБА_2 набути право користування на конкурентних засадах, а саме на земельних торгах, тобто інший законний спосіб отримання земельної ділянки в оренду. Також зазначив, що лист відповідача № Ч-15815/0-5113/6-17 від 20.12.2017 р. має роз'яснювальний характер, яким позивач повідомлена про спосіб набуття права користування земельною ділянкою, тому не вважає вказаний лист рішенням, що підлягає оскарженню. Разом з тим, відповідач відмітив, що прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою є виключними, тобто дискреційними, повноваженнями відповідача, а тому суд не вправі втручатися в діяльність органу виконавчої влади шляхом зобов'язання такого органу приймати рішення. З урахуванням наведених обставин просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

06.01.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 2,5 га в оренду для сінокосіння та випасання худоби на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 30.01.2017 року № 21-459/18-17-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

З метою реалізації наказу від 30.01.2017 року № 21-459/18-17-СГ позивач звернулася до ДП "Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" для укладення договору на розроблення проекту землеустрою.

Проект землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 2,5 га в для сінокосіння та випасання худоби із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області розроблений та погоджений із суміжними землекористувачами, позивачем отриманий позитивний висновок ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 07.09.2017 року № 8506/82-17.

15.09.2017 року до Державного земельного кадастру внесені відомості про земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2.

18.09.2017 року ОСОБА_2 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, загальною площею 2,50 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

02.10.2017 року ГУ Держгеокадастру у Херсонській області листом № 4-11751/0- 3767/6-17 повідомило позивача, що для подальшого розгляду питання щодо відведення земельної ділянки необхідно погодити проект землеустрою з органом виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища та надати агрохімічний паспорт земельної ділянки.

На виконання вимог відповідача позивач отримала від Департаменту екології та природних ресурсів Херсонської ОДА Висновок про погодження проекту землеустрою від 25.10.2017 року № 4719-02-11/0/17/013.2.1-3148 та агрохімічний паспорт поля.

07.12.2017 року ОСОБА_2 повторно звернулася до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою та надала висновок органу виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища від 25.10.2017 р. та агрохімічний паспорт земельної ділянки від 23.10.2017 р.

20.12.2017 року відповідач листом № Ч- 15815/0-5113/6-17 відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою з посиланням на те, що пріоритетами Управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, є, зокрема, передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду виключно на земельних торгах.

З приводу відсутності предмету спору, що зазначалося представником відповідача в судовому засіданні, суд відмічає, що Лист № Ч-15815/0-5113/6-17 від 20.12.2017 р. містить текст наступного змісту: «…Головне управління відмовляє у затвердженні проекту землеустрою та повідомляє, що після включення вищезазначеної земельної ділянки до переліку земельних ділянок права оренди на яку виставляється на торги у формі аукціону…», тому суд приходить до висновку, що зазначений лист є фактичною відмовою у затвердженні проекту відведення земельної ділянки, відтак є таким, що підлягає оскарженню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі сільськогосподарського призначення визначені як окрема категорія земель.

Відповідно до частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 4 ст. 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч. 6 ст. 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч. 10 ст. 123 ЗК).

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою (ч. 13 ст. 123 ЗК).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 2 статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч. 3 ст. 124 ЗК).

Отже, із аналізу наведених вище норм, що кожен громадянин України має установлене Земельним кодексом України право на одноразове безоплатне одержання у приватну власність чи у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, в тому числі для сінокосіння та випасання худоби.

Відповідно до частини 2 статті 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Таким чином, ЗК України встановлено винятки, коли передача у користування земельної ділянки здійснюється без проведення земельних торгів, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність тверджень відповідача про те, що право користування земельною ділянкою для сінокосіння і випасання худоби позивач може набути тільки на конкурентних засадах.

Як зазначено вище, проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 2,50 га із земель сільськогосподарського призначення розроблений відповідно до вимог чинного законодавства та погоджений у порядку, встановленому статтею 186-1 цього ЗК України.

Варто відмітити, що 07.09.2017 року ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надано позитивний висновок за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення позивачу вказаної земельної ділянки.

Отже, проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відмовляючи позивачу у затвердженні проекту землеустрою, відповідач, відповідно до пунктів 2-8 ч. 3 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно та розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість відповідач, відмовляючи позивачу у затвердженні проекту землеустрою з підстав, не передбачених законом, діяв не обгрунтовано, чим порушив принципи рівності перед законом та пропорційності, які визначені ст. 2 КАС України.

З приводу твердження відповідача про неможливість задоволення позову у спосіб зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою, оскільки таким чином відбудеться втручання суду у дискреційні повноваження відповідача, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Також поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 року у справі №816/591/15-а.

Отже, у разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Беручи до уваги ту обставину, що у листі-відмові від 20.12.2017 року відповідач не навів будь-яких законодавчо обґрунтованих підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, суд вважає, що у Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відсутнє право адміністративного розсуду, відтак належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача затвердити вищезазначений проект.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності відмови у затвердженні проекту землеустрою, а відтак суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2та задовольняє позов у повному обсязі.

За правилами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 194, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а) № Ч-15815/0-5113/6-17 від 20.12.2017 року щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, 73039, АДРЕСА_1), кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 2,50 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для сінокосіння та випасання худоби.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а) затвердити проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, 73039, АДРЕСА_1), кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 2,50 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для сінокосіння та випасання худоби.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а) на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, 73039, АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 31 травня 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 6.2.1