Справа № 524/2254/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/2254/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Подобайло З.Г. Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука 13 квітня 2018 року ( суддя - Нестеренко С.Г.) по справі №524/2254/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Мовчана Сергія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Мовчана Сергія Сергійовича (надалі - відповідач, інспектор) від 22 березня 2018 року, серії ЕАА № 333482, у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі - КУпАП) та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, а провадження по справі просив закрити.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 квітня 2018 року у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції висновувався на дослідженому відеозапису події розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому позивач визнав свою провину, на ухвалені відповідачем постанови з дотриманням вимог ст.ст. 251, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Позивач не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що мало місце порушення з боку інспектора місця і порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, на заборонений «червоний» сигнал світлофору він не проїжджав, а закінчував рух на миготливий «зелений» сигнал світлофору. Також вказував на порушеному в спрощеному порядку розгляду судом першої інстанції справи без повідомлення сторони.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Крім у тому у відзиві заперечують проти суми витрат на правову допомогу.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд з урахуванням приписів ч.3 ст.3, 268, 271, 272, 286 КАС України, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що постановою відповідача - інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Мовчана Сергія Сергійовича від 22 березня 2018 року, серії ЕАА № 333482, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що позивач цього дня, близько 20 год. 46 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 211140, р.н. НОМЕР_1, у м. Кременчуці на перехресті просп. Свободи та вул. Європейська здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п.п. «е» п.8.7.3 ПДР України на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. При чому, положеннями п. «г'» цього ж пункту також передбачена заборона руху на жовтий сигнал та про наступну зміну сигналів.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП (……проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ……», - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією нормою наведений перелік видів доказів, що можуть бути використанні при вирішенні справи про адмінправопорушення, одним з яких є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на правовий зміст наведених норм, не виключена правова можливість використання інформації відеозапису в якості доказу здійсненого із закріпленого на форменому одязі відеокамери при використанні при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також розгляду справи про адмін.правопорушення. Такий відеозапис, слід вважати доказом, він відповідає вимогам ст..251 КУпАП

Як встановлено судами обох інстанції з відеозапису події розгляду справи про адміністративне правопорушення, що позивач на початку розгляду справи про адміністративне правопорушення визнав вину у вчиненні інкримінуємому йому у вину проступку, при чому він не заперечував, що здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофору, просив не притягувати до адмінвідповідальності, в той же час, працівники патрульної служби вказували на початок руху на перехресті на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, а його безпосередній проїзд на «червоний». Доказів, які б підтверджували доводи позивача стосовно проїзду перехрестя на сигнал світлофору, що дозволяю рух, та спростовували б доводи відповідача, відповідно до ч.1 ст.77 КАС України ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції за правилами подання доказів встановленими ст..79 КАС України, позивачем не надано.

Колегія суддів зазначає, що наявний відеозапис не є єдиним доказом, на підставі якого може бути встановлений факт вчиненого правопорушення. Такий відеозапис, є одним з інших доказів, на підставі яких може бути встановлені такі обставини. Факт правопорушення може бути виявлений безпосередньо самими співробітниками поліції, яке може бути зафіксовано у той чи інший спосіб, фіксація якого надає такому об'єкту доказової сили в межах справи про адмін..правопорушення. При чому, дані обставини також підтверджуються стороною відповідача, яким безпосередньо виявлене зазначене порушення. З огляду на вказане, колегія суддів, з урахуванням положень статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що він не здійснював рух та проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений цілком обґрунтований висновок щодо доведеності здійснення позивачем проїзду на заборонний сигнал світлофору, що є порушення п. 8.7.3 «е» ПДР України, та як наслідок правомірності притягнення ОСОБА_1 до адмін..відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, положення якої не розмежовує колір світлофору на який здійснюється проїзд. Склад правопорушення полягає у здійснені особою проїзду на заборонний сигнал світлофора, яким відповідно до п.8.7.3 ПДР України, може бути як «жовтий», так і «червоний» сигнал. Тому, у всяк випадку, позивач, який відповідно до відеозапису не заперечував проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, допустив порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Щодо доводів апелянта стосовно порушення порядку розгляду та місця у справі про адмінправопорушення, колегія суддів зазначає, що з урахуванням приписів ст.258 КУпАП при вчиненні адмінправопорушення пов'язаного з безпекою руху передбаченого ст.122 КУпАП, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві пов'язаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками, повноваженнями на не складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, при чому в даному випадку винесення постанови такою уповноваженою особою за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, чи за місцем скоєння правопорушення нівельовано. До внесення змін, така можливість була передбачена коли по факту скоєння правопорушення складались протоколи та відбувався збір доказової бази такого порушення. До того ж, колегія суддів зазначає, що положення ч.2 ст..276 КУпАП слід вважати загальною та такою, що передбачає альтернативу стосовно місця розгляду справ. В той час, як положення ст..256 Кодексу є спеціальною нормою та встановлює виключне місце прийняття такої постанови.

Рішення КС України від 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015, в якому наданні висновки положення частини першої статті 276 КУпАП, не відноситься до ст..258 КУпАП та її не тлумачить з урахуванням змін, що відбулися в Кодексі після прийняття такого рішення.

Таким чином, у відповідності до положень ст. 256 КУпАП відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо допущення судом першої інстанції порядку розгляду справи за правилами спрощеного провадження без виклику в судове засідання сторін.

Колегія суддів, з огляду на положення п.20 ч.1 ст.4, ч.2, 6 ст.12 КАС України приходить до висновку про правомірність визначення судом та віднесення зазначеної категорії справи до справ не значної складності, про що правомірно вирішив відповідно до ч.9 ст.171, ч.1 ст.260 КАС України в ухвалі про відкриття провадження у справі.

В даному випадку, доводи апелянта з посиланням на практику Європейського Суду з прав людини стосовно порушення його прав на захист є безпідставними та жодним чином або будь-яким доказом наданому позивачем не спростовують суті вчиненого правопорушення. При розгляді відповідачем справи про адмін..правопорушення роз'яснювались права позивачу, що вбачається як з представленого суду відеозапису, а також з самої постанови про накладання адмін..стягнення.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач при зверненні з позовом до суду не заявляв клопотання про розгляд справи за обов'язковою його участю та присутності.

За матеріалами справи, з урахуванням особливостей розгляду визначеної ст..286 КАС України категорії справи, судом першої інстанції здійснене судове повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи в суді із спрямуванням копії ухвали, пам'ятки прав, на що відповідачем був спрямований відзив на позов. Крім того, в цьому судовому повідомлені вказано про можливість розгляду справи за участі сторін, про що необхідно було подати заяву.

Посилання на відсутність з боку позивача відповідно до ст..259 КАС України клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, що унеможливлювало здійснення судом першої інстанції за такими правилами розгляду є безпідставними, з огляду на відсутність обов'язкової необхідності отримання такого клопотання для суду, який може вирішити порядок розгляду справи за власною ініціативою без таких заяв. З огляду на положення ч.5, 7 ст.262 КАС України, суду першої інстанції надавалась процесуальна можливість з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмету доказування проведення судового засідання без повідомленням сторін. Тобто, саме положеннями процесуального законодавства встановлена правова можливість для суду першої інстанції, проводити розгляд справи в спрощеному порядку без виклику в судове засідання сторін, при чому не зважаючи на повідомлення сторін про час розгляду справи, жодна сторона на розгляд справи не з'явилась, або заяви, клопотання про розгляд справи за їх участі не надавалось, хоча така можливість судом першої інстанції надавалась.

В даному випадку жодні доводи позивача в апеляційній скарзі не надають передбаченої процесуальним законодавством можливості суду задовольнити його по суті заявлених вимог. Колегія суддів зазначає, що не кожне порушення процесуального законодавства створює юридичні наслідки для задоволення позову. Саме по собі можливе скасування судового рішення суду першої інстанції з процесуальних підстав, ще не вказує на правову можливість для визнання протиправним прийнятої постанови в межах справи про адмін..правопорушення. Порушення правил проїзду на заборонений сигнал світлофору (жовтий, червоний), створює загрозу для здоров'я та життя не тільки такої особи, а й інших осіб, учасників руху, які призводять до трагічних наслідків. Відповідач при прийнятті постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, у межах повноважень та згідно чинного законодавства України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, заявлених в межах доводів апеляційної скарги. Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав.

Таким чином, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 286, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука 13 квітня 2018 року по справі №524/2254/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справи визначеної статтею 286 КАС України, відповідно до ст..272 цього Кодексу набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло М.І. Старосуд