Справа № 826/17000/17
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 червня 2018 року № 826/17000/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерголайн»

про

стягнення податкової заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерголайн», у якому просило суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерголайн» до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 1135994,26 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість відповідача виникла у зв’язку з несплатою відповідачем грошових зобов’язань:

- з податку на додану вартість – 603977,39 грн.;

- з податку на прибуток підприємства – 532016,87 грн.;

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 26 квітня 2018 року сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представником позивача подана заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Від відповідача повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Станом на момент винесення рішення до суду будь-які відомості про зміну місцезнаходження відповідача не надходили.

Пунктом 1 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, а також про його права та обов’язки, зокрема про право надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Враховуючи наявне клопотання, суд вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерголайн» зареєстроване у виконавчому комітеті Львівської міської ради, внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій і присвоєно ідентифікаційний .

На момент звернення до суду із позовною заявою, Відповідач має заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 603977,39 грн., з податку на прибуток підприємств у сумі 532016,87 грн.

Зазначений податковий борг виник:

- з податку на додану вартість: 436176,00 грн. – основний платіж за актом перевірки, 109001,50 грн. – штрафна санкція, залишок несплаченого зобов’язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення від 14 червня 2017 року №, винесеного на підставі акту перевірки від 11 травня 2017 року №536/13-01-14-02/25394365 та від 02 березня 2017 року №, винесеного на підставі акту перевірки від 17 лютого 2017 року №3/13-01/25394365;

- з податку на прибуток підприємств – 532016,87 грн. – 392406,00 грн. – основний платіж за актом перевірки, 98101,50 грн. – штрафні санкції залишок несплаченого зобов’язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення від 14 червня 2017 року №, винесеного на підставі акту перевірки від 11 травня 2017 року №536/13-01-14-02/25394365 та податкової декларації за 2016 рік;

- 40096, 47 грн. – пеня згідно зворотного боку облікових карток.

Відповідно до Податкового кодексу України податкове зобов’язання, визначене у встановленому законодавством порядку податковим органом, вважається узгодженим з моменту закінчення терміну наданого для оскарження рішення податкового органу.

У випадку оскарження рішення контролюючого органу до суду зобов’язання вважається узгодженим з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов’язання вважається узгодженою.

Проте, як вбачається із картки особового рахунку відповідача, сплата самостійно задекларованих зобов’язань не відбулась.

Керуючись інтересами держави з метою запобігання безпідставних втрат в частині поповнення дохідної частини державного бюджету України, Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулось з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивач надіслав відповідачу податкову вимогу №6580-17 від 25 квітня 2017 року. Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому вона є чинною та підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду доказів сплати узгодженої суми податкової заборгованості у добровільному порядку або оскарження її, суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 244, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва –

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерголайн» (03055, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 19, офіс 78 ) до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 1135994,26 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 – 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко