Справа № 9901/599/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 червня 2018 року

Київ

справа №9901/599/18

адміністративне провадження №П/9901/599/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В.М. (далі - Суд), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Верховного Суду з позовом до Вищої ради правосуддя, в якому просили:

- визнати дії відповідача виражені в тому, що він при винесенні ухвали від 11.04.2018 неправильно вказав ім'я по батькові заявника ОСОБА_2 - протиправними;

- визнати дії відповідача виражені в тому, що він рішення по скарзі ОСОБА_1 від 17.03.2017 прийняв ухвалою від 11.04.2017 тільки лише 11.04.2017, тобто через 1 (один) рік та 24 дні, тобто з перевищенням розумного строку скарги, передбаченого у статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII (далі - Закон №1798-VIII) - протиправними;

- визнати дії відповідача виражені в тому, що він при винесенні ухвали від 11.04.2018 не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 щодо неправомірних дій суддів, які викладені у скаргах від 17.03.2017 та від 13.03.2017 - протиправними;

- ухвалу відповідача від 11.04.2018 скасувати в повному обсязі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначають наступне:

- в ухвалі від 11.04.2018 відповідачем було помилково вказано ім'я по батькові заявниці ОСОБА_2 як «Федорівни», що на думку позивачів є протиправними діями;

- ухвала від 11.04.2018 була прийнята з перевищенням розумного строку розгляду скарги, передбаченого статтею 42 Закону №1798-VIII;

- при винесенні ухвали від 11.04.2018 не враховано доводів ОСОБА_1 щодо неправомірних дій суддів, викладених у скаргах від 17.03.2017 та від 13.03.2018.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у адміністративній справі, Судом з'ясоване наступне.

Порядок дисциплінарного провадження щодо судді врегульовано Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), зокрема частиною першою статті 107 визначено право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачі реалізував право на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргами на дії судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3, судді Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_4, які, на думку позивачів, вчинили дисциплінарні проступки.

Згідно зі статтею 108 Закону №1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.

Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя (частина друга статті 42 Закону №1798-VIII).

Дисциплінарне провадження передбачає: 1) попереднє вивчення та перевірку дисциплінарної скарги; 2) відкриття дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності (частина третя статті 42 Закону України "Про Вищу раду правосуддя").

Пунктами 1, 2 частини першої статті 43 Закону №1798-VIII передбачено, що член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач): вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону та наявність підстав для залишення без розгляду дисциплінарної скарги чи відмови у відкритті дисциплінарної справи; за наявності підстав, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 44 цього Закону, - повертає дисциплінарну скаргу скаржнику.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів ухвалою від 11.04.2018 №3091/0/18-18 членом Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_5 скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно дисциплінарних проступків судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3, судді Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_4 залишено без розгляду та повернуто скаржникам на підставі пункту 2 частини першої статті 44 Закону №1798-VIII. Рішення вмотивоване тим, що скарги від 17.03.2017, 09.03.2018 не містять конкретних відомостей про наявність у поведінці вказаних суддів ознак дисциплінарного правопорушення, а їх обґрунтування зводиться до пояснення підстав позовних вимог у справі №500/7577/15-ц.

Зміст цієї ухвали свідчить про те, що попередню перевірку скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проведено як перевірку дисциплінарних скарг.

Суд звертає увагу, що дії Вищої ради правосуддя щодо проведення попередньої перевірки не можуть бути самостійним предметом адміністративного позову з огляду на постановлення ухвали за результатами проведення такої попередньої перевірки, оскільки не обумовлюють виникнення жодних юридичних наслідків для позивачів.

Частиною четвертою статті 44 Закону №1798-VIII передбачено, що рішення про повернення дисциплінарної скарги не оскаржуються.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону №1798-VIII за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

Якщо Дисциплінарна палата ухвалила рішення про відмову у притягненні судді до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарне провадження припиняється (частина шоста статті 50 Закону №1798-VIII).

Частиною першою статті 51 Закону №1798-VIII передбачено, що право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.

Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження (частина перша статті 51 Закону №1798-VIII).

Згідно з положеннями статті 52 Закону №1798-VIII до суду може бути оскаржене рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати.

Пунктом 3 частини першої статті 131 Конституції України передбачено, що в Україні діє Вища рада правосуддя, яка розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили позовні вимоги, яким оскаржують діяльність щодо постановлення ухвали від 11.04.2018 №3091/0/18-18 членом Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_5

З викладених законодавчих приписів і матеріалів позовної заяви можна зробити висновок, що ухвала від 11.04.2018 №3091/0/18-18 та діяльність органів Вищої ради правосуддя щодо їх постановлення не можуть бути оскаржені в судах.

Суд наголошує, що адміністративним судом захищається лише фактично порушене право особи, яка перебуває у публічно-правових правовідносинах з відповідачем, котрий здійснює владні управлінські функції. Право на оскарження рішення, дій Вищої ради правосуддя, її органів, що здійснюють дисциплінарне провадження, мають лише суб'єкти цього провадження у порядку, передбаченому законом. Громадяни, які не є суб'єктами дисциплінарного провадження щодо суддів, не мають права оскаржувати дії та рішення визначених законом органів за результатами такого провадження.

Частиною третьою статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Водночас, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є суб'єктом дисциплінарного провадження у розумінні зазначених норм законодавства, тобто між ними та Вищою радою правосуддя, органи якої розглянули їх скарги в установленому законодавством порядку, відсутній будь-який спір, який належить до юрисдикції судів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що Вища рада правосуддя не вчиняла жодних дій, не допускала фактів бездіяльності, які б створювали для позивача права та обов'язки і породжували для нього право на захист, і, відповідно, право на звернення до суду з таким позовом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на обставини, у зв'язку з якими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до адміністративного суду і наведене вище правове регулювання цих відносин, Суд вважає, що у відкритті провадження у справі за цим позовом слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 170, 248, 266, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.М.Бевзенко