Справа № 646/2287/18
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/2287/18
№ провадження 2-а/646/86/2018
24.05.18 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді Теслікової І.І.,
за участі секретаря Ротач К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 348147 від 03.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності,
Позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 348147 від 03.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності, яким просив визнати незаконними дії інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії ЕАА № 348147 від 03.04.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУПАП та скасувати постанову інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серії ЕАА № 348147 від 03.04.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 ст. 121 КУПАП.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 квітня 2018 року інспектором патрульної поліції було винесено постанову серія ЕАА № 348147 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. оскільки він керував транспортним засобом, що підлягає проходженню обовязкового технічного контролю без доказів його (технічного контролю) проходження, чим порушив ст. 35 Закону України " Про дорожній рух". Позивач був незгодний з нею та відмовився від її підписання, 05.04.2018 року на відділені поштового звязку постанова отримана позивачем. Позивач зазначає, що його транспортний засіб ТОУОТА LIТЕ АСЕ не відноситься ані до вантажних автомобілів, ані до легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, ані до автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, що підтверджується технічним паспортом, а отже не підлягає обов'язковому технічному контролю. Крім того інспектор поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, не дав можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Не склав протокол до постанови у звязку з тим, що позивач відмовився від її підписання. З огляду на наведене, позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 348147 від 03.04.2018, винесеної інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Із вищезазначеної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1, 03.04.2018 о 20 годині 15 хвилин у м. Харкові на пр. Гагаріна, б. 124, керував транспортним засобом TOYOTA LITE ACE д.н.з. НОМЕР_1, що не пройшов обовязковий технічний контроль, чим порушив вимогу п. 31.3.б ПДР експлуатація транспортних засобів, що не пройшли обовязковий технічний контроль.
Згідно із ч. 3 ст. 121 КУпАП України, ккерування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.п. "б" п. 31.3 Правил дорожнього руху (надалі - ПДР), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідно до ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов'язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.
Згідно з п. 1 "Порядоку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу", затвердженого Постановою КМУ від 30 січня 2012 р. N 137, визначено процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім, зокрема, легкових автомобілів усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоциклів, мопедів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів - незалежно від строку експлуатації.
З огляду на наведене, обов'язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них, ), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.
Згідно із вищенаведеним Порядком встановлено проходження обов'язкового технічного контролю:
-для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
-для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
-для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;
-для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
Проте, транспортний засіб відповідача, яким він керував відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 348147 від 03.04.2018, «ТОУОТА LIТЕ АСЕ» не відноситься ані до вантажних автомобілів, ані до легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, ані до автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, що підтверджується технічним паспортом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Крім того, відповідно до п. п. 1, 2 Розділу 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів, про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені , зокрема, частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При розвязанні спору у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд, зокрема, перевіряє чи прийняті такі рішення із дотриманням порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП.

В своєму позові позивач, як на підстави для скасування спірної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, серед іншого, посилається також на порушення його прав при її винесенні, зазначаючи, що постанова складена без врахування його заперечень, під час розгляду справи будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не складався протокол про вчинене правопорушення, з огляду на те, що він заперечував проти складання постанови, розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи.

Щодо обвязку поліцейського скласти протокол відповідно до вимог ст. 258 КУпАП з огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився підписати постанову, суд зазначає, що згідно із ч. 5 зазначеної статті якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене правопорушення та і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа повинна скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі.

Суд зауважує, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, на підтвердження дотримання прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та процедури її розгляду, мав би надати, зокрема, повний відеозапис розгляду справи та ухвалення рішення. Втім, відповідно до ст.78 цього Кодексу відповідач не надав відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення ПДР України.

Суд зазначає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути розцінена як беззаперечний доказ дотриманням порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому в даному випадку передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, згідно із п. п. 4,5 Розділу 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів, про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених , зокрема, частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Таукож у вищенаведеному Наказі заначено, що поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені лише частинами четвертою і сьомою статті 121, де ч. 3 ст. 121 КУпАП не зазначена, що свідчить про те, що у разі скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, поліцейські повинні складати відповідний протокол.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,280 КУпАП, факт порушення ПДР України ОСОБА_1. не доведено, а тому суд відповідно до вимог ст.ст.247п.1,293 КУпАП, скасовує вказану постанову.

Крім того, згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Тому, з урахуванням вказаної норми суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, задовольняючи позовну вимогу про скасування оскаржуваної постанови, необхідно закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст.77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст.122,245,247п.1,280,288,289,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 8.5.1 ПДР України, - суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 348147 від 03.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 348147 від 03.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста срок) 00 грн., а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та в порядку ст. 295КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 04.06.2018.

Суддя Теслікова І.І.