Справа № 820/1135/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1135/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2018, суддя Панченко О.В., м. Харків, повний текст складено 28.03.18 по справі № 820/1135/18

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металенерготрейд"

про накладення арешту на кошти,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ "Металенерготрейд" відкритих в банківських установах, згідно банківської виписки: ПАТ "ПУМБ" номер рахунка 26007879; АТ "УкрСиббанк" номер рахунка 3901; АТ "УкрСиббанк" номер рахунка 3900; Казначейство України номер рахунка 3271; ПАТ "ПУМБ" номер рахунка 260492621; ПАТ "ПУМБ" номер рахунка НОМЕР_1; ПАТ "СБЕРБАНК" номер рахунка 3865; ПАТ "ПУМБ" номер рахунка 2827.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області залишено без задоволення.

Головне управління ДФС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає постанову суду першої інстанції незаконною і необгрунтованою татакою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 , прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ГУ ДФС у Харківській області задовольнити у повному обсязі.

ТОВ "Металенерготрейд" заперечує проти задоволення апеляційної скарги ГУ ДФС у Харківський області , просить відмовити у її задоволенні , рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції , що листом від 08.09.2017р. № 16302/10/20-40-14-12-18 Головне управління ДФС у Харківській області направило відповідачу запит про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) щодо господарських правовідносин з ТОВ Славмясо.

Листом від 04.10.2017р. № 04/10-01 відповідач фактично відмовив у наданні запитаної інформації та їх документальних підтверджень.

31.10.2017р. ГУ ДФС у Харківській області видано наказ № 6241 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Металенерготрейд (податковий номер 32288755), відповідно до якого приписано провести вказану перевірку відповідача щодо господарських взаємовідносин х постачальником ТОВ Славмясо (податковий номер 41054670) за червень 2017 року.

В звязку з не допуском відповідачем перевіряючих осіб до проведення вказаної перевірки складено акт від 01.11.2017р. № 4024/20-40-14-12-11.

Наказ про проведення перевірки від 31.10.2017р. № 6241 оскаржено ТОВ Металенерготрейд в судовому порядку та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2017р. у справі № 820/5131/17 відмовлено в задоволенні позовних вимог про скасування наказу ГУ ДФС у Харківській області № 6241 від 31.10.2017р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Згідно рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.02.2018р. застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ Металнереготрейд , в звязку з чим позивач контролюючий орган звернувся до суду з метою накладення судом арешту на кошти, які перебувають на рахунках відповідача, відкритих в банківських установах.

Податковий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків у зв'язку із відмовою платника податків у допуску до проведення перевірки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутні підстави для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків є універсальними та визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

В пункті 94.2 вказаної статті передбачено обставини, за наявності яких може бути застосовано адміністративний арешт майна. Зокрема, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.4 ст. 91 Податкового кодексу України цієї статті арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Положеннями підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Тобто, на законодавчому рівні, положеннями норм податкового законодавства розрізненні правові поняття щодо арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

При чому, не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний обєкт, в той же час має свої особливості та різницю виникнення підстав для вчинення відповідних дій повязаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту, розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). В звязку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах.

Частиною четвертою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З огляду на правовий зміст та аналіз наведених норм матеріального права у їх взаємному звязку колегія суддів приходить до висновку, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і за наявністю підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таких вимог.

В даному випадку такими правовими підставами (умовами) є саме, або наявність податкового боргу, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В той же час, для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку, платника податків з підстав не допуску перевіряючих до перевірки та ненадання документів на запит податкового органу, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства, відкритих в банківських установах.

ОСОБА_1 правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №К/9901/944/17,від 15 травня 2018 року у справі № К/9901/44814/18, які в силу приписів ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховуються судом при застосуванні таких норм права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, доказів наявності у ТОВ "Металенерготрейд" податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу позивачем до суду не надано, у зв»язку з чим відсутні підстави для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках відповідача.

При розгляді та вирішенні справи суд першої інстанції, з огляду на обраний спосіб судового захисту надав аналіз підставам для звернення з відповідними позовними вимогами, та по суті правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Жодні доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Не може бути скасоване судове рішення, яким правильно вирішений спір по суті заявлених вимог лише з формальних обставин.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 , 323, 325, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 по справі № 820/1135/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_1
Повний текст постанови складено 29.05.2018.