Справа № 810/870/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року № 810/870/18

Київський окружний адміністративний суд Київської області у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації в якому просить: - визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області у прийнятті документів позивача для подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу особи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; - зобов'язати Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації прийняти документи позивача та оформити і направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу і видачі позивачу посвідчення особи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; - зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області та встановити позивачу статус особи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 і видати посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відмова Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області у встановленні йому статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, як інваліду 3 групи є такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки вважає, що відповідачем порушений порядок видачі посвідчень, а виключення з переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення зони посиленого радіоекологічного контролю не впливає на його право отримати посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 відкрито провадження та призначено судове засідання на 21.03.2018.

15 березня 2018 року позивач до суду подав заяву про уточнення позовних вимог, де уточнив позовні вимоги та просив визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області у прийнятті документів позивача для подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу особи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; - зобов'язати Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації прийняти документи позивача та оформити і направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу і видачі позивачу посвідчення особи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

16.03.2018 Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області до суду надало відзив на позов, в обґрунтування якого зазначило, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні, оскільки причинний зв'язок захворювання з наслідками Чорнобильської катастрофи позивачу було встановлено 04.03.2015, як потерпілому від Чорнобильської катастрофи на підставі посвідчення четвертої категорії. Тобто за відсутності статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, всупереч статті 12 Закону. На підставі вищевикладеного управління не має законних підстав для прийняття документів та внесення подання до Київської ОДА для заміни наявного у позивача посвідчення категорії 4 на посвідчення категорії 1.

Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації 21.03.2018 подав до суду пояснення по справі де зазначив, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії та відповідне посвідчення діє на час постійного проживання або роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Стверджує, що позивач з 01.01.2015 не проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Таким чином відповідач -2 вважає, що даний позов не підлягає задоволенню.

Позивач 21.03.2018 подав до суду відповідь на відзив відповідача-1, де зазначив, що він більше ніж як 4 роки проживає в зоні посиленого радіологічного контролю, що підтверджується відповідними довідками які долучені до матеріалів справи. Позивач вважає, що у нього наявні усі юридичні підстави для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі посвідчення потерпілого 1 категорії, оскільки ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих з Чорнобильською катастрофою, який встановлений, зокрема, медико-соціальною експертною комісією.

У звязку з перебуванням судді у відпустці судове засідання призначене на 21.03.2018 знято з розгляду та призначено на 17.04.2018.

В судове засідання призначене на 17.04.2018 сторони не прибули. Позивач 15.03.2018 в заяві про уточнення позовних вимог просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Представник відповідача-1 17.04.2018 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач-2 в поясненнях від 21.03.2018 просив справу також розглядати без його участі.

В силу приписів пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що у разі, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи сторони повідомлені належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 205 КАС України, судом прийнято ухвалу від 17.04.2018 про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач має посвідчення категорії 4 громадянина, який постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

З 25 лютого 2015 року по 01 березня 2018 року позивачу встановлено третю групу інвалідності за захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0206562. В подальшому, 01.02.2018 медико-соціальна експертна комісія встановила позивачу з 01.03.2018 третю групу інвалідності (довічно) за захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0770641.

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області із заявою про встановлення позивачу статусу постраждалого від аварії на ЧАЕС і видачею посвідчення постраждалого від аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Листом від 07.02.2018 року № 01-20/370 Управлінням соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області надано відповідь про те, що у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виключенням з нього зони посиленого радіоекологічного контролю відсутні правові підстави для видачі посвідчення категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Відповідно до довідки №64 від 12.03.2018 Бишівської сільської ради та довідки №107 від 12.03.2018 Соснівської сільської ради, з 16.11.1987 по 05.10.1994 позивач проживав в селі Бишів, проте з 15 листопада 1994 року до даний час позивач зареєстрований, проживає/перебуває в селі Соснівка, Макарівського району, Київської області.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії ІV належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у тій зоні не менше 4 років.

Згідно приписів пункту 1 частини першої статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія І.

Частиною першою статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії І, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Статтею 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, віднесеної до 4 категорії, їй встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності: захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Доводи відповідача про те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 № 76-VІІІ виключено абзац 5 частини 2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, що вказує на те, що позивач з 1 січня 2015 року не проживає на забрудненій території, суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки право позивача на отримання посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, регламентовано не цією статтею, а статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також суд зазначає, що обов'язковою умовою набуття статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, було необхідність проживання або роботи на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років (пункт 4 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"). Тобто саме по собі проживання або робота на території зони посиленого радіоекологічного контролю без дотримання вимог пункту 4 частини 1 статті 14 вказаного Закону, не відносило особу до потерпілих 4 категорії.

Разом з тим, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, є одночасна сукупність наступних умов: 1) встановлення їй інвалідності; 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв'язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

Таким чином, посилання відповідача на те, що територія, на якій проживає позивач, з 1 січня 2015 року не є зоною радіоактивного забруднення, взагалі не стосуються спірного права особи на отримання посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Згідно з пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 видача посвідчень провадиться: іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються: інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Однак, Управління соціального захисту населення Макарівської райдержадміністрації Київської області листом від 07.02.2018 № 01-20/370 фактично відмовило позивачу в прийнятті документів та оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації, чим перебирає на себе невластиві для управління функції, що до наявності чи відсутності правових підстав у видачі відповідного посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 77, 205, 241-246, 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області у прийнятті документів гр. ОСОБА_1 для подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області прийняти документи гр. ОСОБА_1 та оформити і направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу і видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.