Справа № 463/3054/18
Суддя: Стрепко Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/3054/18
Провадження № 2-а/463/180/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Стрепка Н.Л.

з участю секретаря судових засідань Коник О.Б.

представника позивача Мельник О.В.

відповідача ОСОБА_3 (ОСОБА_3)

перекладача Бондаренко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3) про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про примусове видворення громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України; затримання громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до п.1 ч.1 ст.289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, діючи у складі групи осіб вчинив незаконне, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на ділянці відділу прикордонної служби «Павловичі», на напрямку 814-815 прикордонних знаків, внаслідок чого 29 травня 2018 року був затриманий представниками Прикордонної варти Республіки Польща. 29 травня 2018 такий був переданий на територію України на підставі ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб. 31 травня 2018 року Сокальським районним судом Львівської області громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3) було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зазначив, що відповідач міг у встановленому законом порядку іммігрувати до Європейського Союзу на постійне місце проживання або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством іноземних держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Однак вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразового грубо порушуватиме та ігноруватиме українське законодавство. 31 травня 2018 року начальником Львівського прикордонного загону прийнято рішення про примусове видворення відповідача, яке останній виконати не в змозі у зв'язку з відсутністю коштів та документів на право перебування на території України, родинних зв'язків на території України. У нього наявний відкритий намір потрапити в країни Європи незаконним шляхом з метою пошуку кращих умов проживання.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що дружина та донька проживають в Швеції. Він змушений був повернутись на Батьківщину та при зверненні в посольство для отримання нової візи в Швецію йому було відмовлено. Іншого способу потрапити в Євросоюз він не знав, а тому вирішив через Україну перетнути кордон Єврозони. Вказав, що в нього відсутні кошти, у зв'язку з чим добровільно залишити межі України не може.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Сокальським районним судом Львівської області 31 травня 2018 року відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 29 зазначеного Закону іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Рішенням начальника Львівського прикордонного загону Чорного О.В. від 31 травня 2018 року постановлено примусово повернути за межі України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язано його покинути територію України у термін до 5 червня 2018 року.

Як вбачається зі змісту пояснень відповідача, в останнього відсутні кошти для добровільного залишення території України.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у відповідача коштів для повернення на Батьківщину, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у нього відсутні, також і відсутні родинні зв'язки в Україні, і в подальшому, враховуючи його наміри потрапити до країн Європейського Союзу, може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Крім того, виходячи з вимог п.26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25 червня 2009 року, положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останнього за межі території України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Затримати громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення видворення за межі території України.

Рішення в частині затримання громадянина громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Стрепко Н.Л.