Справа № 2-а-166/10
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2010-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2- а-166-2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2010 року Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі судді - Марченко Н.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Державної патрульної служби Нікопольського ВДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення

УСТАНОВИВ

20.01.2010 р. службовою особою - відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, щодо ОСОБА_1. Позивач пред*явив позов в якому указав , що зазначена постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону з тих підстав,що 20.01.2010 р. ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем з напівпричепом у м. Нікополь Дніпропетровської області під'їхав до «Нікопольського південнотрубного заводу», з метою отримати на його території вантаж. Експедитор, який пішов на територію заводу зателефонував ОСОБА_1 на мобільний телефон і сказав, щоб він їхав до вантажної прохідної заводу, що позивач і почав робити. Пд'їхавши до воріт прохідної позивач побачив охоронця заводу, який його зупинив і повідомив у експедитора не вистачає підписів на заїзних паперах, і тому він пішов дооформлювати їх, а позивачу наказав почекати. Позивач від'їхав від воріт прохідної заднім ходом, приблизно на 10-15 метрів, і відповідно до п. 15.9 ПДР України, зупинив машину за відсутності спеціально відведеного місця, узбіччя, біля правого краю проїзної частини, згідно з п. 15.2 ПДР України. Оскільки руху автомобіля позивача став на заваді охоронець заводу, тому позивач вважав, що його зупинка згідно з п. 1.10 ПДР України, є вимушеною, а оскільки позивач напевно не знав на яку відстань від'їхав від воріт, згідно з пп. 15.14, та 9.9 ПДР України, він на всяк випадок увімкнув аварійну світлову сигналізацію на автомобілі, та причепі.

Через декілька хвилин після цього до позивача під'їхали співробітники ДАІ і було складено адміністративний протокол, а постанову по справі він отримав тільки 02.02.2010 р. . Вимірювання відстані від автомобіля позивача до воріт інспектор проводив без вимірювального пристрою, не виходячи з за керма автомобіля. Хоча згідно до Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Більш того, п. 20.2 Наказу №111 МВС України від 27.03.2009 р. «Про затвердження її з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС» прямо забороняє співробітникам ДАІ застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув. Тобто вимірювання відстані повинно було б проводитеся відповідно до наведених нормативно-правових документів, а насправді воно взагалі не проводилося.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, що інспектором зроблено не було. П. 1.6 Розпорядження МВС № 466 від 21.05.2009 р. прямо забороняє інспекторові складати адміністративні протоколи на водіїв транспортних засобів, якщо нема доказів їх вини.

В судове засідання позивач не з*явився. Просить розглянути позов без його присутності в письмовому провадженні.

Представник відповідача, в судове засідання не з*явився, поро слухання справи повідомлений своїх заперечень не надав.

Справа розглядається судом в порядку письмового провадження згідно ст.. 122 ч. 3 КАС України.

Дослідивши докази по справі , суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20.01.2010 р. службовою особою - відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, щодо ОСОБА_1. Позивач пред*явив позов в якому указав , що зазначена постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону з тих підстав,що 20.01.2010 р. ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем з напівпричепом у м. Нікополь Дніпропетровської області під'їхав до «Нікопольського південнотрубного заводу», з метою отримати на його території вантаж. Експедитор, який пішов на територію заводу зателефонував ОСОБА_1 на мобільний телефон і сказав, щоб він їхав до вантажної прохідної заводу, що позивач і почав робити. Пд'їхавши до воріт прохідної позивач побачив охоронця заводу, який його зупинив і повідомив у експедитора не вистачає підписів на заїзних паперах, і тому він пішов дооформлювати їх, а позивачу наказав почекати. Позивач від'їхав від воріт прохідної заднім ходом, приблизно на 10-15 метрів, і відповідно до п. 15.9 ПДР України, зупинив машину за відсутності спеціально відведеного місця, узбіччя, біля правого краю проїзної частини, згідно з п. 15.2 ПДР України. Оскільки руху автомобіля позивача став на заваді охоронець заводу, тому позивач вважав, що його зупинка згідно з п. 1.10 ПДР України, є вимушеною, а оскільки позивач напевно не знав на яку відстань від'їхав від воріт, згідно з пп. 15.14, та 9.9 ПДР України, він на всяк випадок увімкнув аварійну світлову сигналізацію на автомобілі, та причепі.

Через декілька хвилин після цього до позивача під'їхали співробітники ДАІ і було складено адміністративний протокол, а постанову по справі він отримав тільки 02.02.2010 р. . Вимірювання відстані від автомобіля позивача до воріт інспектор проводив без вимірювального пристрою, не виходячи з за керма автомобіля. Хоча згідно до Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Більш того, п. 20.2 Наказу №111 МВС України від 27.03.2009 р. «Про затвердження її з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС» прямо забороняє співробітникам ДАІ застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув. Тобто вимірювання відстані повинно було б проводитеся відповідно до наведених нормативно-правових документів, а насправді воно взагалі не проводилося.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, що інспектором зроблено не було. П. 1.6 Розпорядження МВС № 466 від 21.05.2009 р. прямо забороняє інспекторові складати адміністративні протоколи на водіїв транспортних засобів, якщо нема доказів їх вини.

Згідно ст.. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень , обовязок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи без діяльності покладається на відповідача. Відповідач повідомлявся про час і місце судового засідання , йому надсилались копії адміністративного позову та копії документів , що були додані до нього, про що є поштове повідомлення. Ніяких доказів правомірності свого рішення та дій відповідач - суб*єкт владних повноважень суду не надав. Таким чином суд приходить до висновку , що відповідач не довів правомірність свого рішення та дій і тому постанова про адміністративне правопорушення від 20.01.2010 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_3 адміністративного штрафу підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 158 ч.1, ст.. 159-163, 256 ч. 1 п.1 КАС України, ст..ст. 288,289 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ

Позов задовольнити .

Скасувати постанову від 20.01.2010 р., винесену інспектором Державної патрульної служби Нікопольського ВДПС ОСОБА_4 Сергійовичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України на ОСОБА_3 .

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження , або самої апеляційної скарги. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дні подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: