Справа № 825/1574/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/1574/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про: визнання протиправними дій посадових осіб Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у наданні довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036); зобов'язання посадових осіб Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 деталізовану довідку про розмір грошового забезпечення, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036).

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що вона звернулася з письмовою заявою до начальника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з проханням надати довідку щодо розміру її грошового забезпечення для подальшого інформування органів Пенсійного фонду України про необхідність перерахунку пенсії, з підстав його підвищення, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036). Разом з тим, листом від 02.03.2018 № 4.3-267-18/Б-144 Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відмовлено ОСОБА_1 у наданні довідки щодо розміру грошового забезпечення позивача, мотивуючи відсутністю підстав для перерахунку пенсії.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, або заяви про визнання позову.

У підготовчому судовому засіданні 21.05.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, закінчено підготовче засідання і призначено розгляд справи по суті.

Позивач у судовому засіданні 31.05.2018 позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву або заяви про визнання позову, у встановлений ухвалою про відкриття провадження від 04.04.2018 строк, не скористався.

Частиною 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що полковник внутрішньої служби ОСОБА_1, виконуюча обов'язки начальника відділу по виконанню покарань Управління Міністерства внутрішніх справ України по оперативній роботі з 01.12.1995 звільнена зі служби у відставку за віком, що підтверджується витягом з наказу Управління Міністерств внутрішніх справ в Чернігівській області від 30.11.1995 № 451о/с (а.с.41).

Також ОСОБА_1 з 01.12.1995 є пенсіонером та останній призначено пенсію по інвалідності, у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням позивача від 13.12.2004, наявним у матеріалах справи (а.с.40).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до начальника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з проханням надати довідку щодо розміру її грошового забезпечення для подальшого інформування органів Пенсійного фонду України про необхідність перерахунку пенсії з підстав його підвищення, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036).

Листом від 02.03.2018 № 4.3-267-18/Б-144 Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відмовлено ОСОБА_1 у наданні довідки щодо розміру грошового забезпечення позивача, мотивуючи відсутністю підстав для перерахунку пенсії (а.с.13,14).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні довідки щодо розміру грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

В рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Так, за приписами частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, в тому числі Державної пенітенціарної служби України і їх правонаступників, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У свою чергу, у відповідності до частини 4 статті 63 Закону N 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294» збільшено розміри посадових окладів осіб начальницького складу установ виконання покарань, що є підставою для проведення перерахунку пенсії вказаним особам, до яких також відноситься позивач.

При цьому суд зазначає, що алгоритм дій органів Пенсійного фонду України та державних органів, в тому числі відповідача, визначений правовими нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.

Разом з тим, приписами частини першої статті 63 Закону N 2262-XII прямо передбачено можливість проведення перерахунку, раніше призначених пенсій, за документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Тобто, законодавець передбачає можливість надання документів для проведення перерахунку пенсії самими пенсіонерами.

Зазначене свідчить про наявність права позивача на подання таких документів органу Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсії.

До таких документів, безспірно відноситься і довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, форма якої передбачена в додатку-2 до Порядку № 45.

За таких обставин та з урахуванням факту порушення Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції права позивача на отримання довідки про розмір її грошового забезпечення для перерахунку пенсії, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними дій Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у наданні довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036) і задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036), то остання також підлягає задоволенню, оскільки є похідною від основної позовної вимоги ОСОБА_1, яку судом було задоволено у повному обсязі.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Воздвиженська, 2, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 40867327) щодо відмови ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) у наданні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036).

Зобов'язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Воздвиженська, 2, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 40867327) надати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 01.06.2018.

Суддя В.В. Падій