Справа № 742/1252/18
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/61/18
Єдиний унікальний № 742/1252/18
РІШЕННЯ
11 травня 2018 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Бездідько В.М., за участю секретаря Карпенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 3 роти полку № 2 Управління патрульної поліції в м.Києві рядового поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 056194 від 22 лютого 2018 року,
Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 2 батальйону 3 роти полку № 2 Управління патрульної поліції в м.Києві рядового поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 056194 від 22 лютого 2018 року. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 22 лютого 2018 року інспектором поліції ОСОБА_2 винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 056194, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач 22 лютого 2018 року о 12 год.40 хв. керуючи транспортним засобом ВМW 525, порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, а саме, розмовляв під час керування транспортним засобом по телефону, тримаючи його в руці. З даною постановою позивач не згодний та вважає її винесеною передчасно та незаконно, оскільки йому взагалі поліцейським ОСОБА_2 не було повідомлено про причину зупинки, не перевірено документи, не оголошено текст постанови та не роз»яснено положення ст..ст. 307,308, КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.. 287-289 КУпАП, права передбачені ст.. 268 КУпАП. Відеозаписом не зафіксовано факт порушення п. 2.9 «д» ПДР України. Оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення відбулося взагалі без його відому та присутності, в невідомий йому час та в невідомому місці. Повідомлення про поштове відправлення із УПП ГУНП м. Києва на ім.»я позивача із вкладеною копією постанови надійшло до поштового відділення за місцем його реєстрації лише 13 березня 2018 року, тому тільки після отримання його на руки мав можливість ознайомитися із постановою та вжити заходів щодо її оскарження. Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримано не було, зокрема клопотання позивача не вирішувались, справу було розглянуто без дослідження доказів вказаного правопорушення, чим порушено право на захист. Таким чином дії ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування пояснень позивача, за відсутності доказів є протиправними, а відтак винесена постанова серії ВР № 056194 по справі про адміністративне правопорушення, якою щодо нього застосовано адміністративне стягнення за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425 грн. про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Крім того, позивачем, заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення посилаючись на ті обставини, що 20.03.2018 року відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП він звернувся до начальника Управління патрульної поліції ГУНП в м. Києві зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови ВР №056194 від 22.02.2018 року, якою відносно нього застосовано адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. 14 квітня 2018 року позивачу було вручено рекомендований лист з відповіддю ОСОБА_3 щодо оскарження зазначеної постанови з якої йому стало відомо, що постанова залишена без змін, а скарга без задоволення, а тому просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та постанови строк на оскарження в судовому засіданні.
В судове засідання позивач не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно.
Відповідач субєкт владних повноважень в судове засідання також не прибув, згідно письмової заяви просив справу перенести слуханням на іншу дату.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:
З описової частини постанови про адміністративне правопорушення (а.с.6) складеної відповідачем вбачається, що 22 лютого 2018 року о 12 год.40 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВМW 525, номерний знак НОМ 815 в м. Києві по вул. Гната Хотовича 34, порушив вимоги п.п.2.9 д Правил дорожнього руху, а саме розмовляв по мобільному телефону під час керування транспортним засобом тримаючи в руці. Позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення в тому числі і за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Частиною 1 статті 276 КупАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Відповідно до роз'яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-пр/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.
Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вищевикладених розяснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з»ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи,давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, неправомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.
Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов»язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП., а саме порушення позивачем п.2.9 «д» ПДР України.
В оскаржуваній постанові серії ВР № 056194 від 22.02.2018 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин зазначених у постанові про адміністративне правопорушення суд вважає, що постанова серія ВР № 056194 від 22.02.2018 року підлягає скасуванню, а провадження по справі слід закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Крім того суд вважає, що наведені доводи позивача про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, а тому є підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ВР №056194 від 22.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Керуючись ст. ст.ст.5,8,9,77,241-243,246 КАС України, ст.ст.222,247, 251,258,268,276, 283,287,288 КУпАП, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 3 роти полку № 2 Управління патрульної поліції в м.Києві рядового поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 056194 від 22 лютого 2018 року - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ВР №056194 від 22.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 056194 від 22.02.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП- закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя