Справа № 161/8232/18
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8232/18
Провадження № 2-а/161/381/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Крупінської С.С.

при секретарі Ярмолюк І.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача - громадянина ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом управління ДМС України у Волинській області до громадянки ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В :

УДМС України у Волинській області звернулося в суд з адміністративним позовом до громадянки ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі території України.

Свій позов обґрунтовує тим, що 05.07.2017 року працівниками УДМС України у Волинській області по вул. Шевченка, 17 було виявлено відповідача, яка проживає в Україні з порушення правил перебування на території України іноземних громадян, про що складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 203 КУпАП.

05.07.2017 року прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України, яке було доведено їй під підпис та зобовязано покинути територію України не пізніше 27.07.2017 року. Разом з тим, ОСОБА_3 рішення УДМС України у Волинській області від 05.07.2017 року не виконала, чим порушила норми міграційного законодавства.

22.05.2018 року уповноваженим працівником УДМС України у Волинській області по вул. Шевченка, 17 було повторно виявлено відповідача, яка проживає в Україні з порушення правил перебування на території України іноземних громадян, про що складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1700 грн., який відповідачем було сплачено в добровільному порядку.

Під час перебування на території України ОСОБА_3 щодо продовження термінів чи інших питань перебування на території України до підрозділів ДМС України Волинської області та інших областей України не зверталася. З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземців не зверталася.

На сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні у відповідача немає та вона знаходиться на території України з порушенням вимог міграційного законодавства, а тому, просить прийняти рішення про її примусове видворення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо примусового видворення за межі України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 05.07.2017 уповноваженими працівниками УДМС України у Волинській області по вулиці Шевченка, 17 у місті Луцьку було виявлено громадянку ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає (зі слів) по вулиці Тополева, 53, с. Маяки, Волинської області. Остання проживає в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян, про що складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП.

05.07.2017 року головним спеціалістом сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Волинській області прийнято рішення про примусове повернення громадянки ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке затверджене першим заступником начальника УДМС України у Волинській області. Вказане рішення доведено до відома іноземки під розпис. Відповідач зобовязалася покинути територію України не пізніше 27.07.2017 року.

Особа громадянки ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 29.05.2018 року встановлена на підтверджувалась паспортом серії АА 0971150 виданий 01.03.2013 та дійсний до 28.02.2023.

Уповноваженими працівниками було встановлено, що відповідач прибула в Україну у квітні 2013 року у приватних справах. Після закінчення дозволеного строку перебування не виїхала за межі України у звязку з тим, що хворіла (зі слів), проте будь-яких підтверджуючих документів не надала.

Підстав для продовження терміну перебування в Україні в останньої не має.

Про прийняте рішення щодо примусового повернення з України громадянки ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово повідомлено прокурора Волинської області та Державну міграційну службу України.

Водночас, проведеною перевіркою інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомостей про перетинання державного кордону України громадянкою ОСОБА_2 Узбекистан не виявлено.

Разом з тим, іноземка рішення про примусове повернення з України від 05 липня 2017 року не виконала, чим порушила норми міграційного законодавства.

22.05.2018 року було повторно виявлено громадянку ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає на території України з порушенням норм міграційного законодавства, а саме перебуває в Україні більше як 90 днів протягом 180.

За порушення правил перебування на території України іноземних громадян та проживання без відповідних документів на право проживання в Україні, складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1700 грн., який остання сплатила в добровільному порядку.

Уповноваженими працівниками встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на території України з порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вищевказана іноземка перебуває на території України без відповідних документів на право перебування.

Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Волинській області та інших областей України щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України не зверталася.

З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не зверталася.

На сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні в останньої не має та знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України врегульований Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Частиною першою статті 26 Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

В свою чергу статтею 30 Закону передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

А у частині першій статті 31 Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

На думку суду видворення позивача в країну походження в ОСОБА_2 Узбекистан, не призведе до виникнення обставин перерахованих у ч. 1 ст. 31 Закону.

Враховуючий той факт, що відповідач порушила порядок перебування іноземців на території України, а саме безперервно перебувала в Україні понад встановлений строк, за що була притягнутий до адміністративної відповідальності, без поважних причин не виконала рішення уповноваженого органу про примусове повернення в країну походження, не оскаржувала це рішення в установленому порядку, суд дійшов висновку, що є всі законні підстави для видворення ОСОБА_3 за межі території України, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Пунктом 3 частини другої статті 371 КАС України визначено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Враховуючи клопотання позивача у позові, рішення суду слід звернути до негайного виконання.

Керуючись ст. 288, п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Видворити громадянку ОСОБА_2 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі території України.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська