Справа № 814/391/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 р. № 814/391/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Западнюк К.А.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв,54037
до відповідача:Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119
про:визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 16.11.2017 № НОМЕР_1; визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 16.11.2017 № НОМЕР_2,

Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (надалі Підприємство або позивач) звернулося до суду з позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати прийняте 16.11.2017 Офісом великих платників податків (надалі Офіс або відповідач) податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1;

визнати протиправним та скасувати прийняте 16.11.2017 Офісом податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог Підприємство вказало, що відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення з порушенням вимог законодавства, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з перевищенням повноважень контролюючого органу.

У відзиві на позовну заяву (т. спр. 1, арк. 98-103) відповідач, з посиланням на встановлений факт завищення позивачем відємного значення суми податку на додану вартість та суми бюджетного відшкодування з ПДВ, зазначив про безпідставність позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив (т. спр. 5, арк. 86-90), а відповідач заперечення на відповідь на відзив (т. спр. 5, арк. 93-97).

В судовому засіданні представник Підприємства вимоги позову підтримав, представник Офісу просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Податковим повідомленням-рішенням від 16.11.2017 № НОМЕР_2 (надалі Рішення № 1, т. спр. 1, арк. 87-89) Офіс зменшив відємне значення задекларованої Підприємством у податковій декларації з ПДВ за липень 2017 року суми ПДВ на 121 315 грн.; податковим повідомленням-рішенням від 16.11.2017 № 2 (надалі Рішення № 2, т. спр. 1, арк. 90-92) Офіс зменшив задекларовану Підприємством у податковій декларації з ПДВ за липень 2017 року суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 230 537 грн. та, на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, застосовував до позивача штрафні санкції в сумі 115 269 грн. (50%).

Як вказано в Рішеннях, порушення Підприємством пункту 192.1 статті 192, абзацу «а» пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1 абзаців «б», «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України було встановлено на підставі «… акта перевірки від 15.09.2017 № 527/28-10-49-12/09794409, з урахуванням акта перевірки від 09.11.2017 № 108/28-10-49-12/09794409 та висновку від ___.11.2017 № ___/28-10-49-12/09794409 …».

21.08.2017 Підприємство подало податкову декларацію з ПДВ за липень 2017 року; 08.09.2017, 12.09.2017, 13.09.2017 уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (т. спр. 1, арк. 105-134).

З 22.08.2017 по 15.09.2017 посадова особа Офісу провела камеральну перевірку Підприємства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за липень 2017 рік, результати якої оформила актом від 15.09.2017 № 527/28-10-49-12/09794409 (надалі ОСОБА_1 від 15.09.2017, т. спр. 1, арк. 76-86).

На стор. 5-15 ОСОБА_1 від 15.09.2017 посадова особа відповідача вказала: «… в результаті відпрацювання декларації з ПДВ … за наявною інформацією щодо ризикових операцій субєктів господарювання, які декларують бюджетне відшкодування відповідно до ступеня ризику в діяльності такого платника, що внесені до Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування … встановлено неправомірно сформовану суму податкового кредиту від постачальників, які формують відємне значення декларації за червень та липень 2017 року та приймають участь в розрахунку суми бюджетного відшкодування, а саме по взаємовідносинам з: ТОВ «КС ЕЛЕКТРО ГРУП» … ПП «МИКОЛАЇВТЕХСНАБСЕРВІС» … ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» … ТОВ «АВІА-КОМПЛЕКТ» …ТОВ «НВП «СПЕЦСЕРВІС» … ТОВ «ФАЛКОН-АВІА» … ТОВ «ГРАНДАВІАТАЙМ» … ТОВ «ІМПЕРА ГРУП» … згідно аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання ТМЦ, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження ідентифікованого товару (відсутнє дійсне формування цього активу), а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємоповязаних нереальних господарських операцій до ДП «НАРП» … за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, які свідчать про порушення ДП «НАРП» податкового законодавства, а саме: нереальність первинної поставки (продажу) доводить нереальність первинного та послідуючого одержання (придбання) ДП «НАРП» саме цього ідентифікованого товару відповідної кількості по господарським операціями з ТОВ «КС ЕЛЕКТРО ГРУП» …».

Акт від 15.09.2017 Підприємство отримало 22.09.2017, та 29.09.2017 подало до відповідача заперечення (надалі Заперечення на ОСОБА_1 від 15.09.2017, т. спр. 1, арк. 35-37), в яких зокрема зазначило, що всі податкові накладні від контрагентів-постачальників були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних; контролюючий орган не врахував принцип індивідуальної відповідальності платників податків; камеральна перевірка податкової декларації з ПДВ не передбачає співставлення податкових зобовязань постачальників саме за звітний період. Документів до заперечень Підприємство не додало.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, заперечення розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у звязку з необхідністю зясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Рішення про визначення грошових зобовязань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків.

Як зазначено у пункті 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

У відзиві (т. спр. 1, арк. спр. 98-103) та у запереченнях на відповідь на відзив (т. спр. 5, арк. 93-97) відповідач вказав, що листом від 10.10.2017 № 52615/10/28-10-49-12-20 він повідомив позивача про виникнення необхідності «… у проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки, виключно з питань, що стали предметом заперечень … відповідь на заперечення … будуть надані в строки, визначені п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України …».

Копію вказаного листа та доказів направлення його позивачу відповідач не надав.

Відповідь на Заперечення на ОСОБА_1 від 15.09.2017 Офіс надав 13.11.2017 (т. спр. 1, арк. 28-31).

В період з 12.10.2017 по 02.11.2017 посадові особи Офісу провели документальну невиїзну позапланову перевірку Підприємства «… з питань, що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковій декларації з ПДВ за липень 2017 року господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «КС ЕЛЕКТРО» … ПП «МИКОЛАЇВТЕХСНАБСЕРВІС» … ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» … ТОВ «АВІА-КОМПЛЕКТ» … ТОВ «НВП «СПЕЦСЕРВІС» … ТОВ «ФАЛКОН-АВІА» … ТОВ «ГРАНДАВІАТАЙМ» … ТОВ «ІМПЕРА ГРУП», результати якої оформили актом від 09.11.2017 № 108/28-10-49-12/09794409 (надалі ОСОБА_1 від 09.11.2017, т. спр. 1, арк. 38-75). ОСОБА_4 від 09.11.2017 співпадають з висновками ОСОБА_4 від 15.09.2017.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач був зобовязаний надати документальне підтвердження існування правових та фактичних підстав для проведення документальної позапланової перевірки позивача.

Офіс не надав ані копії наказу від 10.10.2017 № 2259, ані доказів вручення копії наказу представнику Підприємства, тобто дотримання вимог статті 79 Податкового кодексу України.

Правовою підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відповідач вказав підпункт 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Згідно з цією нормою, перевірка здійснюється, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в якій вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та обєктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У Запереченнях на ОСОБА_4 від 15.09.2019 Підприємство не посилалося «… на обставини, що не були досліджені під час перевірки …», а вказало про необґрунтованість висновків контролюючого органу (за результатами камеральної перевірки, без проведення перевірок контрагентів позивача) про неможливість підтвердження здійснення господарських операцій та, з посиланням на вимоги «Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця» про те, що «… камеральна перевірка податкової декларації з ПДВ не передбачає співставлення податкових зобовязань постачальників саме за звітний період проведення камеральної перевірки… з зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних …».

З урахуванням обмеженого кола обставин, що контролюючий орган вправі досліджувати під час камеральної перевірки, а також суті Заперечень на ОСОБА_4 від 15.09.2017, суд дійшов висновку про те, що у відповідача не було підстав для проведення перевірки Підприємства відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Акт від 09.11.2017 Підприємство отримало 13.11.2017, та 20.11.2017 подало до відповідача заперечення (надалі Заперечення на ОСОБА_4 від 09.11.2017, т. спр. 1, арк. 32-34).

Відповідь на Заперечення на ОСОБА_4 від 09.11.2017 Офіс надав 29.11.2017 (т. спр. 1, арк. 26-27), при тому, що податкові повідомлення-рішення були прийняті 16.11.2017.

На підставі викладеного судом встановлено:

1. Відсутність доказів дотримання відповідачем пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України недоведеність права контролюючого органу розпочати 12.10.2017 проведення документальної перевірки.

2. Відсутність фактичних підстав для проведення документальної перевірки незаконність призначення документальної перевірки.

3. Порушення відповідачем пункту 86.7 та пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України прийняття податкових повідомлень-рішень без розгляду Заперечень на ОСОБА_4 від 09.11.2017.

Крім того, суд врахував таке.

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Як вказано у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або повязані з предметом перевірки. Такий обовязок виникає у платника податків після початку перевірки.

На стор. 2 ОСОБА_4 від 09.11.2017 вказано, що під час перевірки були досліджені первинні документи, що їх надало Підприємство у серпні, вересні та жовтні 2017 року на запити Офісу (т. спр. 5, арк. 99-116).

З цього приводу суд зазначив таке. Дати запитів відповідача 12.07.2017, 01.09.2017, 04.10.2017; підстава пункт 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Таким чином, при проведенні документальної перевірки відповідач використав документи, які Підприємство надало не у звязку з початком перевірки, а відповідно до статті 73 Податкового кодексу України.

Викладене вище, на думку суду, свідчить про те, що відповідач не виконав обовязків, покладених на нього пунктом 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, зокрема обовязків: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом (підпункту 21.1.1); забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій (підпункт 21.1.2); забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень (підпункт 21.1.3); не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункт 21.1.4).

З урахуванням наведеного суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємство "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ідентифікаційний код 09794409) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код 39440996) задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати прийняте 16.11.2017 Офісом великих платників податків ДФС податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1.

3. Визнати протиправним і скасувати прийняте 16.11.2017 Офісом великих платників податків ДФС податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код 39440996) на користь Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ідентифікаційний код 09794409) судовий збір у сумі 5305,90 грн., сплачений платіжною квитанцією від 08.02.2018 № 605.

Суддя В.В. Птичкіна

Дата підписання та оформлення

рішення суддею 31 травня 2018 року