Справа № 804/1851/18
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року Справа № 804/1851/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В обґрунтування позову зазначено, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість при фінансово-господарських взаємовідносинах із СП ТОВ "Нива" за період з 01.08.2016 по 30.11.2016, результати якої оформлені актом від 08.11.2017 №150/28-10-46-13-00178353.
Під час перевірки податковий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з СП "Нива" у серпні, вересні, жовтні та листопаді 2016 року, у звязку з відсутністю придбання поставленого позивачу товару по ланцюгу постачання СП ТОВ "Нива" - контрагенти постачальники.
Проте, позивач наголошує на тому, що такі висновки податкового органу є необґрунтованими, оскільки порушення податкової дисципліни контрагентами - постачальниками СП ТОВ "Нива" не може свідчити про нереальність господарських операцій з придбання товару, в той час, як операції між позивачем та вказаним постачальником підтверджуються первинними документами, на підставі яких і формувалися дані податкового обліку позивача.
В ухвалі зазначено, що досудовим розслідуванням зясовано створення невстановленими особами у період: 2016-2017 рр. ряду субєктів підприємництва (серед яких і СП ТОВ "Нива") з метою формування штучного податкового кредиту підприємствами реального сектору економіки
Також відповідач вказав, що під час взаємовідносин з СП ТОВ "Нива" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" не було проявлено належної обачності, зокрема, не було звернено увагу на недостатність основних фондів, недостатність трудових ресурсів.
Надані позивачем під час перевірки первинні документи по взаємовідносинам із СП ТОВ "Нива" не можна вважати такими, що підтверджують реальність господарських операцій між СП ТОВ "Нива" та ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", з огляду на таке:
- відсутність у постачальника законного джерела походження товару;
- відсутність можливості здійснення господарської діяльності субєктами господарювання, залученими до ланцюгів постачання товарно-матеріальних цінностей (недостатність або відсутність персоналу, відсутність основних засобів, наявність кримінальних проваджень по контрагентам постачальникам);
- невідповідність первинних документів вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - внесення до первинних документів недостовірних відомостей;
- оприбуткування підприємством по складському обліку придбаних матеріальних цінностей, які отримані безоплатно від невстановлених осіб та за первинними документами, що не мають статусу первинних;
- наявність податкових інформацій по СП ТОВ "Нива" (від 17.11.2016 №3009/07/10-06-12-01/4096 (Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) та від 16.02.2017 №132/10-13-14-05/30839398 (Києво - Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) щодо реальності здійснення господарських операцій.
До того ж, під час перевірки податковому органу не були надані товарно транспортні накладні.
Увесь обсяг поставленого товару був оплачений ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та отриманий уповноваженими особами позивача за довіреностями: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Сертифікати якості на поставлений товар умовами договору із СП ТОВ "Нива" не передбачені, також такий товар не міститься у переліку товару, який підлягає сертифікації, а тому у позивача був відсутній обовязок по наданню таких сертифікатів перевіряючим.
Щодо умов поставки товару представник позивача вказав, що вона здійснена на умовах Інкотермс-2010 ЕХW - склад третьої особи ТОВ "Укртрансагро" (комісіонера), яким в подальшому здійснено реалізацію такого товару на підставі договору комісії.
Стосовно посилання податкового органу на податкову інформацію, то у позивача в наявності є довідка від 08.08.2017 №2/10-36-14-14/30839398, складена за наслідком проведення зустрічної звірки СП ТОВ "Нива" щодо документального підтвердження господарських операцій із ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", їх реальності та повноти відображення в обліку за період: з серпня 2016 року по жовтень 2016 року, якою підтверджено можливість СП ТОВ "Нива" здійснити постачання товару в адресу позивача.
Щодо посилання податкового органу на низьку вартість основних засобів, то позивач вказав, що таке посилання є недоцільним, оскільки вартісне цифрове значення основних фондів не знаходиться в залежності від можливості виконати спірне господарське зобов'язання.
Посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень не є доцільним, оскільки в жодному кримінальному провадженні не постановлено вироків.
Під час вчинення розглядуваних господарських операцій з придбання товарів у СП ТОВ "Нива" позивач мав на меті отримання чистого прибутку, за результатами таких операцій та внаслідок реалізації за договорами комісії придбаного у СП ТОВ "Нива" товару, така мета ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" була досягнута.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 804/1851/18. Розгляд адміністративної справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.04.2018.
У судовому засіданні 24.04.2018 суд закінчив з'ясування обставин справи та за згодою сторін перейшов до розгляду справи по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти адміністративного позову, просила відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (ідентифікаційний код 00178353) зареєстровано як юридичну особу 02.04.1997. На податковий облік органами державної податкової служби взято 11.08.1998 №5172, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби.
Згідно відомостей, які містяться на сайті інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) видами діяльності позивача є: код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; код КВЕД 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; код КВЕД 05.10 Добування кам'яного вугілля (основний); код КВЕД 85.32 Професійно-технічна освіта; код КВЕД 86.10 Діяльність лікарняних закладів; код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; код КВЕД 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; код КВЕД 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод.
Судом встановлено, що посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість при фінансово-господарських взаємовідносинах із СП ТОВ "Нива" за період з 01.08.2016 по 30.11.2016, результати якої оформлені актом від 08.11.2017 №150/28-10-46-13-00178353.
Як встановлено з акта перевірки від 08.11.2017 №150/28-10-46-13-00178353, порушення вищезазначених правових норм полягало у неправомірному включенні до складу витрат господарської діяльності у податковій декларації з податку на прибуток за 2016 рік витрат по придбанню товарів у СП ТОВ "Нива", що призвело до заниження податку на прибуток на суму у розмірі 9851918,76 грн..
В обґрунтування позиції щодо відсутності права позивача на включення таких витрат до витрат господарської діяльності податковий орган послався на нереальність господарських операцій з придбання товару між СП ТОВ "Нива" та ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" через:
- відсутність у постачальника законного джерела походження товару, а саме відсутність придбання контрагентами постачальниками СП ТОВ "Нива" товару, який реалізовано останнім в адресу ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".
- відсутність можливості здійснення господарської діяльності субєктами господарювання, залученими до ланцюгів постачання товарно-матеріальних цінностей (недостатність або відсутність персоналу, відсутність основних засобів, наявність кримінальних проваджень по контрагентам - постачальникам)
- невідповідність первинних документів вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - внесення до первинних документів недостовірних відомостей;
- оприбуткування підприємством по складському обліку придбаних матеріальних цінностей, які отримані безоплатно від невстановлених осіб та за первинними документами, що не мають статусу первинних;
- наявність податкових інформацій по СП ТОВ "Нива" (від 17.11.2016 №3009/07/10-06-12-01/4096 (Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) та від 16.02.2017 №132/10-13-14-05/30839398 (Києво - Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) щодо реальності здійснення господарських операцій.
Дослідивши надані сторонами докази та обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в акті перевірки від 08.11.2017 №150/28-10-46-13-00178353 щодо нереальності господарських операцій позивача з СП ТОВ "Нива", у зв'язку з таким.
Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України, яка висловлена в Інформаційному листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Також, у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи податкового органу про нереальність господарських операцій між позивачем та СП ТОВ "Нива", у зв'язку з тим, що його контрагентами - постачальниками по ланцюгу постачання не декларувалося придбання товару, який реалізований позивачеві у перевіреному періоді, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачання платником податків та його безпосередніми контрагентами.
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили СП ТОВ "Нива" та його контрагенти -постачальники: ТОВ "Бром ЛТД", ТОВ "Комьюніті Груп" або їх контрагенти.
Аналогічну позицію з цього приводу займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 (номер судового рішення в ЄДРСР № 3060678).
Як вказав Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02), у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (п. 38)
У ОСОБА_7 адміністративного суду України від 06.05.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та СП ТОВ "Нива" і реальність зміни майнового стану першого.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника
01.08.2016 між ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі -покупець) та СП ТОВ "Нива" (постачальник) був укладений договір поставки № 1/08, на підставі якого ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було придбано сільськогосподарську продукцію: пшеницю 3,5,6 класів, ячмінь 3 класу, кукурудзу 3 класу, макуху.
Умовами укладеного Договору, а саме п.п. 2.1, 3.1-3.2, передбачено, що асортимент - кількість, ціну, якісні властивості та термін поставки сторони договору погоджують у відповідній специфікації до нього.
Відповідно до Специфікацій № 1-6 до Договору, постачальник зобов'язався поставити покупцю пшеницю 3, 5, 6 класу, кукурудзу 3 класу, ячмінь 3 класу врожаю 2016 року.
Відпуск товару здійснено на підставі видаткових накладних; постачальником товару складені та видані ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" податкові накладні.
Поставлений СП ТОВ "Нива" товар оприбуткований ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за прибутковими ордерами.
Зазначені документи містяться в матеріалах справи (а.с. 143 234, т. 1 , а.с. 1 а.с. 107, т.2).
Оплата за поставлений товар в адресу СП ТОВ "Нива" здійснена на підставі платіжних доручень: № НОМЕР_1 від 27.10.2016.; № НОМЕР_2 від 28.10.2016; № НОМЕР_3 31.10.2016; № НОМЕР_4 від 28.09.2016; № НОМЕР_5 від 28.09.2016; № 211696437 від 28.09.2016; № НОМЕР_6 від 28.09.2016; № НОМЕР_7 від 28.09.2016; № НОМЕР_8 28.09.2016; № НОМЕР_9 від 28.09.2016.
Товар було отримано уповноваженими особами позивача на підставі довіреностей: ОСОБА_5 на підставі довіреності від 13.06.2016 №ББУ/ПУ284/ББ/16 та ОСОБА_6 на підставі довіреності від 10.06.2016 № ББУ/ПУ96/8/ББ/16.
Щодо якості товару, поставленого СП ТОВ "Нива", то у відповідності до договору від 01.08.2016 №1/08 якість товару повинна відповідати ДСТУ, з врахуванням обмежень показників, вказаних у відповідній специфікації (п.2.1 договору).
Згідно специфікації сторонами погоджено, що якість товару повинна відповідати вимогам ДСТУ 3768:2010.
На підтвердження відповідності поставленого СП ТОВ "Нива" товару вимогам до якості, позивачем надані до суду свідоцтва про якість, які містяться в матеріалах справи (а.с. 134 а.с. 142, т.1).
Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, претензії з боку ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" до постачальника щодо якості поставленого товару відсутні.
Придбаний у СП ТОВ "Нива" товар реалізовано позивачем на експорт за договорами комісії. Так, між ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та ТОВ "Еспірейт" укладено договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції №0109, за умовами якого позивач (комітент) доручив, а ТОВ "Еспірейт" (комісіонер) зобов'язався здійснити від свого імені та за рахунок комітенту угоду з продажу сільськогосподарської продукції (далі - продукція) за межами України шляхом самостійного укладання зовнішньоекономічних контрактів купівлі-продажу з третьою особою, здійснення всіх необхідних митних процедур, декларування, пов'язаних з експортом продукції.
В рамках вказаного договору комісії укладено специфікації, а саме:
за Специфікацією № 1 від 01.09.2016р. на комісію передається пшениця 5 та 6 класу кількості 2320 т.;
за Специфікацією № 2 від 01.09.2016р. на комісію передається пшениця 3 класу в - 500 т.;
за Специфікацією № 3 від 02.09.2016р. на комісію передається пшениця 3 та/або 5 та/або 6 класу в кількості 2000 т.;
за Специфікацією № 4 від 08.09.2016р. на комісію передається пшениця 3 класу в кількості 3000 т.;
за Специфікацією № 6 від 09.09.2016р. на комісію передається пшениця 4 та/або 5 та/або 6 класу в кількості 2000 т.;
за Специфікацією № 7 від 09.09.2016р. на комісію передається пшениця 4 та/або 5 та/або 6 класу в кількості 3000 т;.
за Специфікацією № 8 від 09.09.2016р. на комісію передається пшениця 4 та/або 5 та /або 6 класу в кількості 2600 т.;
за Специфікацією № 9 від 09.09.2016р. на комісію передається пшениця 4 та/або 5 та/або 6 класу в кількості 800 т.;
за Специфікацією № 10 від 10.09.2016р. на комісію передається пшениця З та/або 5 та/або 6 класу в кількості 2000 т.;
за Специфікацією № 12 від 18.09.2016р. на комісію передається пшениця 3 та/або 5 та/або 6 класу в кількості 4700 т.;
за Специфікацією № 13 від 20.09.2016р. (із Додатковою угодою) на комісію передається кукурудза в кількості 2200 т.;
за Специфікацією № 15 від 13.09.2016р. на комісію передається ячмінь 3 класу в кількості 2000 т.;
за Специфікацією № 18 від 27.10.2016р. на комісію передається кукурудза 3 класу в кількості 5000 т.;
за Специфікацією № 19 від 05.11.2016р. на комісію передається кукурудза 3 класу в кількості 2800 т.;
за Специфікацією № 21 від 07.11.2016р. на комісію передається пшениця 3 та/або 4 та/або 5 класу в кількості 6000 т.
За кожною специфікацією сторонами були підписані акти приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с. 155 - а.с. 213, т.2).
За результатами виконання договору комісії комісіонер надав, а комітент затвердив Звіти комісіонера: № 1 від 30.09.2016; № 2 від 31.09.2016; № 3 від 30.11.2016; № 4 від 30.12.2016; № 5 від 31.01.2017; № 6 від 28.02.2017; № 7 від 31.03.2017; № 8 від 30.04.2017; № 9 від 31.05.2017; № 10 від 30.06.2017;
18.01.2017 між комісіонером та комітентом підписаний ОСОБА_3 повернення зернових залишків № 1, за яким комісіонер повернув комітентові пшеницю 5 та 6 класу, у кількості 2545,513 т. та 3393,316 т. відповідно.
Повернений товар був переданий на реалізацію іншому комісіонеру - ТОВ "Інгул Грейн" (комісіонер 2), на підставі договору комісії від 25.08.2016 № 2508, укладеного між позивачем (комітентом) та ТОВ "Інгул Грейн" (комісіонером).
В рамках договору комісії від 25.08.2016 № 2508 було укладено специфікації, а саме:
за Специфікацією № 2 від 31.08.2016р. на комісію передається ячмінь 3 класу в кількості 2000 т.;
за Специфікацією № 3 від 01.09.2016р. на комісію передається пшениця 3 та/або 5 та/або 6 класу в кількості 2000 т.;
за Специфікацією № 4 від 02.09.2016р. на комісію передається пшениця 3 класу в кількості 500 т.;
за Специфікацією № 5 від 03.09.2016р. на комісію передається пшениця 4 та/або 5 та/або 6 класу в кількості 2000 т.;
за Специфікацією № 6 від 04.09.2016р. на комісію передається пшениця 3 класу в кількості 500 т.;
за Специфікацією № 7 від 05.09.2016р. на комісію передається пшениця 3 класу в кількості 1000 т.;
за Специфікацією № 8 від 09.09.2016р. на комісію передається пшениця 5 та/або 6 класу в кількості 4000 т.;
За кожною специфікацією сторонами були підписані акти приймання - передачі на комісію.
За результатами виконання договору комісії від 25.08.2016 № 2508 комісіонер надав, а комітент затвердив наступні звіти комісіонера: № 1 від 30.09.2016; № 2 від 31.09.2016; № 3 від 30.11.2016; № 4 від 30.12.2016; № 5 від 31.01.2017; № 6 від 28.02.2017; № 7 від 31.03.2017; № 8 від 30.04.2017; № 9 від 31.05.2017;№ 10 від 30.06.2017.
19.09.2016 між комісіонером та комітентом підписаний ОСОБА_3 повернення №1, яким комісіонер повернув комітентові пшеницю 3, 5 та 6 класу у кількості 3729 т.
Повернений товар був переданий на реалізацію ТОВ "Еспірейт".
Матеріалами справи підтверджується, що комісіонер - ТОВ "Еспірейт" отриманий від ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" в рамках договору комісії товар реалізував його на експорт за зовнішньоекономічними контрактами компаніям: "ALFORD VENTURES L.P." ( контракт № 091016-ЕА від 09.10.2016 р) та "EXPOCROSS LP." (контракти № 050916-ЕЕ- від 05.09.2016 p., № 060916-ЕЕ-СРТ від 06.09.2016 p., № 090916-ЕЕ від 09.09.2016 p., № 150916-ЕЕ від 15.09.2016 p., № 200916-ЕЕ від 20.09.2016 р).
Відвантаження товару на експорт здійснено за митними деклараціями ВМД №700120003/2016/005040 від 09.11.2016р. (Лівія); ВМД № 700120003/2016/004280 від 21.09.2016р. (Тунис); ВМД № 504020000/2016/004127 від 12.10.2016р. (Ліван); ВМД №504020000/2016/004861 від 10.11.2016р. (Єгипет); ВМД № 504020000/2016/004856 від 10.11.2016р. (Єгипет); ВМД № 504020000/2016/004859 від 10.10.2016р. (Єгипет); ВМД №504020000/2016/005596 від 09.12.2016 (Єгипет); ВМД № 700120003/2016/004563 від 08.10.2016р. (Ліван); ВМД № 700120003/2016/004923 від 01.11.2016р. (Єгипет); ВМД № 700120003/2016/004921 від 01.11.2016р. (Єгипет); ВМД № 700120003/2016/004360 від 26.09.2016р. (Іспанія); ВМД № 700120003/2016/004531 від 05.10.2016р. (Ліван); ВМД № 700120003/2016/004696 від 18.10.2016р. (Італія); ВМД № 700120003/2016/005412 (Ліван); ВМД № 504020000/2016/005289 (Єгипет).
Отриманий від позивача за умовами договору комісії товар комісіонер -ТОВ "Інгул Грейн" реалізував на експорт за зовнішньоекономічними контрактами з нерезидентами: "EXPOCROSS LP." - контракт від 26.08.2016 №260816-ІЕ-СРТ; "ALFORD VENTURES L.P." - контракт № 260816-ІА від 26.08.2016 р.; "CLARKSON BUSINESS LP." - контракт № 090916-ІС-СРТ від 09.09.2016 р.
Вказаний товар відвантажений на експорт на підставі митних декларацій: ВМД №700120003/2016/003979 від 07.09.2016р.; ВМД № 504020000/2017/000938 від 15.02.2017р.; ВМД № UA504120/2017/102200 від 20.03.2017р..
Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ ПК України.
Згідно зі ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Пунктом 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996) передбачено, що податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 4 Закону № 996, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципі відповідності доходів і витрат.
Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Витрати» затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі - П(С)БO 16), визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.
Згідно із п.6 П(С)БO 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені (п.7 П(С)БO 16).
Таким чином, формування витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період, починаючи з 1 січня 2015 року, здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування витрат на суму придбаних товарів/послуг є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Посилання податкового органу на відсутність товарно-транспортних накладних як на підставу нереальності господарських операцій між позивачем та СП ТОВ "Нива" судом не приймаються, з огляду на те, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні показників податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №818/418/17 (касаційне провадження №К/9901/5097/17, номер судового рішення в ЄДРСР №72791313).
Ненадання такого документа як товарно-транспортна накладна не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17, номер судового рішення в ЄДРСР № 72343803).
Окрім того, суд зазначає що відсутність у платника товарно-транспортної документації, складеної під час перевезення спірного товару у даному разі також не може розцінюватися як свідчення нереальності спірних операцій, оскільки зумовлена тим, що позивач не був учасником транспортного процесу; умови укладення та виконання розглядуваного договору з СП ТОВ "Нива" не передбачали ані здійснення позивачем контролю за перевезенням товару, ані проведення ним розрахунків за перевезення вантажу.
Доводи відповідача про відсутність у СП ТОВ "Нива" можливостей для здійснення постачання позивачу товару спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою від 08.08.2017 №2/10-36-14-14/30839398 Головного управління ДФС у Київській області про результати проведення зустрічної звірки СП ТОВ "Нива" щодо документального підтвердження господарських операцій із ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", їх реальності та повноти відображення в обліку за період з серпня 2016 року по жовтень 2016 року.
Згідно вказаної довідки СП ТОВ "Нива" на момент проведення звірки мало укладені договори складського зберігання зерна, договори на транспортне експедиційне обслуговування з ТОВ "УТА Логістик", складські площі ТОВ "АП-Групп", ТОВ "Укртрансагро", ТОВ "УТА Логістик".
У свою чергу, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17, номер судового рішення в ЄДРСР № 72343803).
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних поставок, судом досліджено долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій, а саме: видаткових та податкових накладних; платіжних доручень; прибуткових ордерів, оборотньо сальдових відомостей.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його безпосередніх постачальників, як-от: пояснень посадових осіб щодо їх непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваних ними суб'єктів господарювання, судових рішень, вироків тощо, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення СП ТОВ "Нива" розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
Що стосується спеціальної правосубєктності підприємства СП ТОВ "Нива", суд зазначає, що згідно з відомостями Інформаційного ресурсу (www.usr.minjust.gov.ua) на момент господарських взаємовідносин вказане підприємство було зареєстровано як юридична особа та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин з позивачем зареєстроване як платник ПДВ.
Судом під час розгляду справи встановлено рух активів від СП ТОВ "Нива" до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".
За таких обставин, доводи відповідача про нереальність господарських операцій між СП ТОВ "Нива" до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" в процесі розгляду справи не знайшли свого підтвердження та спростовані наявними в матеріалах справи документами, що свідчить про правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат сум по придбанню товарів у СП ТОВ "Нива" в ході фактичного здійснення господарських операцій з придбання товарно - матеріальних цінностей, з урахуванням чого позивачем правомірно віднесено до складу витрат у 2016 році суми по приданню товарів у СП ТОВ "Нива".
Судом також встановлено, що оскаржене податкове повідомлення - рішення від 04.12.2017 № НОМЕР_10 (форми "Р") містить некоректну суму, оскільки податковим органом не було враховано, що до податкової накладної від 26.09.2016 №155 на суму 7500,00 грн. постачальником був складений та поданий розрахунок коригування № 1 від 26.09.2016.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 221668 (двісті двадцять одна тисяча шістсот шістдесят вісім) грн. 17 коп.
Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297, пп.15.5 пп.15 п.1 розділу VI КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 04 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1