Справа № 127/2790/18
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про передачу адміністративної справи з

одного адміністративного суду до іншого

м. Вінниця

30 травня 2018 р. Справа № 127/2790/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово у підготовчому провадженні матеріали справи за позовом: ОСОБА_1 директора ТОВ "Агропідприємство "Грузьке"до: старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ткачука Валерія Володимировича про: визнання протиправною та скасування постанови та повідомлення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду передана із Вінницького міського суду Вінницької області адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 директора ТОВ "Агропідприємство "Грузьке" до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ткачука Валерія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови та повідомлення.

Ухвалою суду від 22.03.2018 прийнято до провадження матеріали адміністративної справи №127/2790/18 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

На виклик до суду в підготовче засідання учасники справи не з'явились.

Позивачем на адресу суду направлено заяву про розгляд справи без його участі. Сторона відповідача на адресу суду направила відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, в ході підготовчого провадження суд ухвалою від 30.05.2018 закрив провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 директора ТОВ "Агропідприємство "Грузьке" про визнання протиправним та скасувати Повідомлення б/н щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 53723грн. 98коп.

Відповідно до мотивів адміністративного позову позивач, окрім іншого оскаржує постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів м. Ладижин від 26.01.2018 №24 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу та просить закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів. Зокрема згідно до п.1 ч. 1 вказаної норми, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак, спір щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення віднесено до предметної юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Із зазначених правових норм випливає, що однією з підстав для передачі справи на розгляд до іншого адміністративного суду є порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності). При цьому, вирішення питання щодо передачі адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду можливо як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з &? ;…&g0; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?в;…&?й;. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У п. 24 рішення в справі Сокуренко і Стригун проти України від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (право на повноважний суд), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Як зазначає Верховний Суд у своїх постановах, порушення правил юрисдикції може бути підставою для скасування судового рішення. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч.1 ст. 6 Конвенції.

В силу ч.1 ст. 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Відтак, суд враховує, що предметна підсудність має імперативний характер, порушення правил якої, відповідно до статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України, є безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, встановленого законом, суд дійшов висновку про передачу даної справи на розгляд до Вінницького міського суду.

Керуючись ст.ст. 29, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №127/2790/18 за позовом ОСОБА_1 директора ТОВ "Агропідприємство "Грузьке" до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ткачука Валерія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови - передати на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення складено 30.05.2018

Суддя/підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: