Справа № 127/2019/18
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2019/18
Провадження № 2-а/127/33/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковбаси Ю.П.,
секретаря Предан А.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача Цубера М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниця справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Вінниця Рапинець Олександра Віталійовича, про скасування постанови серії ЕАА № 269682, від 20.01.2018, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Рапинця Олександра Віталійовича, про скасування постанови серії ЕАА № 269682, від 20.01.2018, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Позивач мотивував адміністративний позов наступним.
20.01.2018, інспектором роти № 1 батальону УПП в Вінниця Рапинцем О.В. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 269682, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови 20.01.2018 о 18:05 год. він керуючи транспортним засобом, нібито, в м. Вінниці по вул. Громова 21 здійснив проїзд на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР України.
На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.
Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.
Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив суд скасувати постанову інспектора, суду пояснив, що ПДР України не порушував.
Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо позову, суду пояснив, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 20 січня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Рапинцем О.В., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 269682, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Як вбачається зі змісту постанови поліцейським встановлено, що 20.01.2018, о 18 год. 05 хв. в м. Вінниця по вул. Громова 21, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР України.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У відповідності до п. 2.3.6 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 8.7.3 (ґ) ПДР України, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Інспектор поліції Рапинець О.В. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).

Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП інспектор поліції Рапинець О.В. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.
Враховуючи ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку, інспектор поліції Рапинець О.В. вручив копію позивачу про, що свідчить його особистий підпис на копії постанови та напис про ознайомлення (та дана подія зафіксована на відео зі службової камери).
В судовому засіданні оглянуто відеозапис, наданий в судовому засіданні інспектором поліції, який суд вважає таким, що підтверджує порушення ОСОБА_1 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Позивач, аргументуючи свою позицію посилається на те, що не було враховано обставини передбачені положенням ст. 33 КУпАП, а також його невинуватість у вчиненні правопорушення, однак суд відмовляючи у задоволенні позову приймає до уваги, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП ).

Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері вчення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне рушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.
Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.
Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 246 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Вінниця Рапинець Олександра Віталійовича, про скасування постанови серії ЕАА № 269682, від 20.01.2018, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя