Справа № 537/963/18
Суддя: Сьоря С. І.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження№ 2-а/537/50/2018
Справа № 537/963/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Сьоря С.І., за участю секретаря Яворської А.Г., відповідача - інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП Дерев»янко ОСОБА_1, представника третьої особи - Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_3 до суб»єкту владних повноважень інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП Дерев»янко ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №534388 від 24 листопада 2017 року, що винесена інспектором роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції Дерев»янко О.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..ст.122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що 24 листопада 2017 року відповідачем ОСОБА_4 лейтенантом поліції 2 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці була складена оспорювана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 122 та ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП та накладене адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

У постанові зазначено, що 24.11.2017 року о 16.20 год. проспект Свободи 6а м.Кременчук водій, керуючи ТЗ на дорозі з двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР, крім того не пред'явив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 а, 2.1. б, 2.1. г, чим порушив п. 2.4.а ПДР України.

Вважає винесену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

24.11.2017 р. у час та в місці, зазначеному в постанові, він не керував транспортним засобом «Volkswagen Toureg», д.н. НОМЕР_1, оскільки у цей час перебував у відрядженні в м. Світловодськ.

Крім того, зазначений транспортний засіб не перебуває в його власності, тому для нього залишається не зрозумілим яким чином інспектор патрульної поліції без встановлення особи без пред'явлення документів (про що зазначається в самій постанові) визначив його як водія даного транспортного засобу, який порушив вказані пункти ПДР України та згодом був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р. постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Таким чином, всупереч затвердженої форми постанови про накладення адміністративного стягнення (Додаток 5 до зазначеної Інструкції), в оскаржуваній постанові в п. 10 «Копія постанови ним отримано» відсутній підпис особи; притягнутої до адміністративної відповідальності та запис про відмову від підпису або отримання копії постанови.

Крім того, всупереч затвердженої форми постанови і відомостей, які повинні бути зазначені в пункті 4, там, де має бути зазначена серія та номер посвідчення водія або назва та серія документа, що посвідчує особу - зазначено ІІПС «Армор», тобто особу водія при складанні постанови не було встановлено у передбачений законом спосіб.

Відповідно до п. 3.1. Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України від 12.10.2009 № 436, інформаційними ресурсами (об'єктами обліку) ППС є об'єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, ППС не містить відомостей щодо ідентифікації та встановлення особи водія. Отже, вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам додатку 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р.

Також в оскаржуваній постанові зазначено, що її копію ніби було направлено 27533/41/25-2017 від 27.11.2017 року, але дану постанову він не отримував по пошті. Дізнався про її існування лише від державного виконавця після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно вимог чинного законодавства, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Відеозапису відеореєстратора яким би був зафіксований факт вчинення ним правопорушення, відповідачем згідно п. 8 постанови не додається.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт порушення ним Правил дорожнього руху.

Всупереч зазначеним нормам КУпАП та Інструкції справа розглядалась без його участі, без роз'яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, отже, постанова інспектора не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та чинним Інструкціям, складена з порушенням встановлених процедур, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а отже, постанова інспектора є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі, позов підтримує.

Відповідач інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП Дерев»янко О.М. в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Також суду пояснив, що 24.11.2017 року під час здійснення патрулювання було виявлено, що водій автомобіля НОМЕР_2 в м.Кременчуці на проспекті Свободи на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги. Після цього вони прослідували за цим автомобілем та зупинили його. На питання водія про причину зупинки транспортного засобу він йому пояснив, що той порушив вимоги п.11.4 ПДР України. Почувши це водій змінив тон розмови, почав висловлювати своє незадоволення та зачинився в автомобілі. На його вимогу щодо надання для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу водій ніяк не реагував та відмовлявся представитись. Потім водій вийшов із автомобіля та у його присутності зателефонував на гарячу лінію 102, повідомив оператору свої анкетні дані, дату народження та зазначив, що вони - поліцейські, нібито утримують його в автомобілі. Після цього по інформаційним базам було перевірено анкетні дані, що були названі водієм при зверненні на лінію 102 та встановлено, що водієм є ОСОБА_3 У зв»язку з тим, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.11.4 ПДР України та на його вимогу не надавав для перевірки документи, зазначені у п.2.1 ПДР України, то він йому повідомив, що буде розглядатись справа про адміністративне правопорушення, роз»яснив його права, розглянув справу та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. При оголошенні постанови у справі про адміністративне правопорушення водій про те, що він не є ОСОБА_3 не повідомляв, копію постанови отримувати відмовився. Копію постанови було направлено на адресу, яка вказана в оскаржуваній постанові та вказана адреса збігається із зареєстрованим місцем проживання позивача, яке зазначено у його паспорті. При огляді в судовому засіданні копії паспорта позивача, який долучено позивачем до позовної заяви, відповідач зазначив, що на фотокартці зображена саме та особа, на яку він наклав стягнення оскаржуваною постановою.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП в судовому засіданні у задоволенні адміністративного позову просив відмовити у звязку з його необґрунтованістю, оскільки позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення та справу відносно нього було розглянуто поліцейським з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вислухавши відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

24.11.2017 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП Дерев»янко О.М. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №534388, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 24.11.2017 року о 16 год. 20 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м.Кременчуці на проспекті Свободи, 6А, на дорозі з двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п.11.4 ПДР України та не предявив для перевірки документи зазначені в п.2.1 ПДР України, чим порушив вимоги п.2.4. а ПДР України.

Копію даної постанови ОСОБА_3 на місці її винесення не отримав та останню 27.11.2017 року було направлено УПП у м.Кременчуці ОСОБА_3 рекомендованим листом за адресою, що вказана в оскаржуваній постанові, а саме за адресою: АДРЕСА_1, що відповідає адресі зареєстрованого місця проживання позивача.

Відповідно до ст..213 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст..222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст..254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення повнолітніми особами адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.126 ч.1, 122 ч.2 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст..283 КУпАП.

Відповідно до ст..7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст..245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності та вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП та ст..279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі . Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст..36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При цьому, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст..285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п.11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Згідно вимог п.2.1 (а, б, ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, перевірка документів особи; зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобовязана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст..32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Як вбачається із переглянутого судом в судовому засіданні відеозапису, який було зроблено за допомогою технічного приладу, що має функції відеозапису, наданого відповідачем на підтвердження порушення позивачем 24.11.2017 року вимог ПДР України, за порушення яких ч.2 ст.122 та ч.1 ст.. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, водій автомобіля НОМЕР_2 рухаючись по проспекту Свободи в м. Кременчуці Полтавської області, тобто по дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимоги п.11.4 ПДР України, після чого вказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції.

Тобто в даному випадку, у поліцейських були наявні, передбачені ст..ст. 31, 32 Закону України «Про національну поліцію», підстави для зупинення транспортного засобу та висунення вимоги до водія про надання для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та поліса обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і, відповідно до п.2.4 ПДР України, водій зобов»язаний виконати таку вимогу працівника поліції.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог, посилається на те, що 24.11.2017 року у час та в місці, які зазначені в постанові, він автомобілем НОМЕР_2 не керував, оскільки в цей час перебував у відрядженні в м.Світловодськ Кіровоградської області та крім того, транспортний засіб «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 у його власності не перебуває.

На підтвердження факту перебування позивача 24.11.2017 року у відрядженні у м.Світловодськ Кіровоградської області, останнім додано до позовної заяви наказ директора «ПП «Арторг» №5-В від 22.11.2017 року про відрядження ОСОБА_3 до м. Світловодськ, посвідчення про відрядження ОСОБА_3 до м. Світловодськ Кіровоградської області, відповідно до якого ОСОБА_3 24.11.2017 року вибув у відрядження до м.Світловодськ Кіровоградської області та 24.11.2017 року прибув із відрядження із м.Світловодськ Кіровоградської області до м.Кременчук Полтавської області.

На обґрунтування відзиву на позов відповідачем суду надано витяг з інформаційної підсистеми «102 картка», із якого вбачається, що особа, яка назвалась як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 24.11.2017 року о 16 год. 43 хв. скаржився по телефону на лінію 102, з приводу того, що співробітники патрульної поліції утримують його в автомобілі «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1.

За викладених обставин, враховуючи час вчинення адміністративного правопорушення, який вказано у оскаржуваній постанові, дату прибуття позивача (24.11.2017 року) із м.Світловодськ до м.Кременчук, а також те, що м.Світловодськ Кіровоградської області знаходиться на незначній відстані від м.Кременчука Полтавської області, то до тверджень позивача про те, що він 24.11.2017 року о 16 год. 20 хв. в м.Кременчуці по проспекту Свободи, 6А, транспортним засобом «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 не керував, оскільки в цей час перебував у відрядженні в м.Світловодськ Кіровоградської області, суд ставиться критично.

Таким чином, оцінивши в сукупності надані позивачем, відповідачем та представником третьої особи докази, пояснення відповідача, що були надані ним в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається на обгрунтування позовних вимог та, в свою чергу, відповідачем доведено факт того, що позивач 24.11.2017 року о 16 год. 20 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_2 та рухаючись по проспекту Свободи в м. Кременчуці Полтавської області, тобто по дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимоги п.11.4 ПДР України та після зупинки транспортного засобу не предявив для перевірки документи зазначені в п.2.1 ПДР України, чим порушив вимоги п.2.4 а ПДР України та за що передбачено адміністративну відповідальність ч.2 ст.122 та ч.1 ст.. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, позивачем при керуванні транспортним засобом було порушено вимоги п.п.11.4, 2.4 а ПДР України, за порушення вимог яких ч.2 ст.122 та ч.1 ст.. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, відповідачем на позивача стягнення накладено з урахуванням вимог ст..36 КУпАП в межах санкцій ч.2 ст.122, ч. 1 ст.126 КУпАП, то суд приходить до висновку, що позов є необгрунтованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.1, 6, 77, 79, 241 246, 268, 269, 271, 286 КАС України ст.ст.9, 10, 22, 33, 268, 287 - 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до суб»єкту владних повноважень інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП Дерев»янко ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення проголошене 31.05.2018 року.

Суддя: