Справа № 819/297/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/297/18

04 червня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Дерех Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури до Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в особі Виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 культури Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ( надалі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в особі Виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області ( надалі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Завадівської сільської ради Монастириського району в особі виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об'єкти культурної спадщини, місцевого значення:

1.Церква ОСОБА_2 ОСОБА_3, що знаходиться в с. Коржова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взято під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1252;

2.Дзвіниця церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3, що знаходиться в с. Коржова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взято під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1253;

3.Костел ОСОБА_2, що знаходиться в с. Маркова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взято під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1246.

- та подання пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня - управлінню культури Тернопільської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам'яток України;

- Зобов'язати Завадівську сільську раду Монастириського району в особі виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на кожен із об'єктів культурної спадщини місцевого значення:

1.Церква ОСОБА_2 ОСОБА_3, що знаходиться в с. Коржова Завадівської сільської ради Монастириського району, яку взято під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1252;

2.Дзвіниця церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3, що знаходиться в с. Коржова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взято під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1253;

3.Костел ОСОБА_2, що знаходиться в с. Маркова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взято під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1246.

- та подати пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня управлінню культури Тернопільської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 відкрито провадження у адміністративній справі, визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16 березня 2018 року.

Ухвалами Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 та 11.04.2018 розгляд справи було відкладено до 24.04.2018.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в судовому засіданні 24.04.2018 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 культури Тернопільської обласної державної адміністрації та оголошено перерву до 18.05.2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в судовому засіданні 18.05.2018 оголошено перерву до 04.06.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на Завадівську сільську раду Монастириського району в особі Виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району покладається обовязок виготовлення облікової документації на кожен із обєктів культурної спадщини місцевого та національного значення та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня управління культури Тернопільської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих памяток України. Проте зазначеною сільською радою жодних дій, спрямованих на охорону культурної спадщини не вчинялося, а тому існує загроза порушення законних інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини.

В судове засідання представник позивача не прибув, направив на адресу суду клопотання від 04.06.2018 про розгляд справи в порядку письмового провадження. Просили позовні вимоги задовольнити. Окрім того, від позивача на адресу суду надійшло клопотання в якому просили замінити відповідача та вважати відповідачем у даній справі Завадівську сільську раду Монастириського району Тернопільської області. Клопотання обґрунтоване тим, що під час підготовки позовної заяви, в її тексті було допущено описку та невірно зазначено відповідача, а саме: «Завадівська сільська рада Тернопільського району» замість вірного «Завадівська сільська рада Монастириського району».

Суд, зважаючи, на очевидність описки та те, що зазначена описка не впливає на зміст встановлених обставин та висновків суду ухвалив задовольнити клопотання та замінити неналежного відповідача «Завадівську сільську раду Тернопільського району» на належного «Завадівську сільську раду Монастириського району».

Представник третьої особи ОСОБА_1 культури Тернопільської обласної державної адміністрації, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання від 01.06.2018 про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з огляду на вжиття судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення належним чином сторін про наявність судової справи за їх участю та можливість реалізації ними права захисту у судовому порядку їх прав та інтересів, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи відповідну заяву представника позивача про розгляд справи без їх участі, - суд, у відповідності до положень частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за доцільне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з матеріалів справи, Теребовлянською місцевою прокуратурою Тернопільської області вивчено питання занесення обєктів культурної спадщини, що розташовані на території Монастириського району Тернопільської області до Державного реєстру нерухомих памяток України.

Так, відповідно до інформації долученої прокуратурою Тернопільської області до листа-орієнтування стало відомо, що на території Завадівської сільської ради, нараховується 1 пам'ятка історії місцевого значення - могила невідомого радянського воїна в с. Завадівка, та 2 пам'ятки містобудування і архітектури місцевого значення, а саме Церква та дзвіниця ОСОБА_3, що в с. Коржова, костел ОСОБА_4 в с. Маркова.

Відповідно до листа виконавчого комітету Завадівської сільської ради від №260 від 16.11. 2017, на території Завадівської сільської ради знаходяться памятки культурної спадщини, а саме: село Завадівка могила невідомого радянського воїна; село Коржова церква ОСОБА_2 ОСОБА_3, Дзвіниця церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3; село Маркова Костел ОСОБА_2. А також в урочищі «Романова долина» - пам'ятник полеглим воякам сотні «Тура» Української повстанської армії. Технічна документація на вказані обєкти не вироблена та не внесено їх до Державного реєстру нерухомих памяток України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на звернення прокурора або його заступника до адміністративного суду в інтересах держави визначено статтею 23 Закону України Про прокуратуру від 06.07.2005 № 2747-IV (далі Закон № 2747-IV) та статтею 53 КАС України.

Частиною третьою статті 23 Закону № 2747-IV визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Звернення прокурора з даним позовом зумовлено відсутністю органу, уповноваженого на звернення до суду з відповідним позовом до органу місцевого самоврядування, та необхідністю врегулювання відносин у сфері охорони культурної спадщини.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини регулює Закон №1805-III.

Відповідно до статті 1 Закону № 1805-III терміни вживаються в такому значенні:

об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

пам'ятка культурної спадщини (далі - пам'ятка) - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, або об'єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об'єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України;

охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини.

Згідно з статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать, зокрема, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Так, відповідно до частини другої статті 5 Закону №1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема: реалізація державної політики з питань охорони культурної спадщини; ведення Державного реєстру нерухомих пам'яток України, здійснення координації та контролю за паспортизацією нерухомих об'єктів культурної спадщини; подання Кабінету Міністрів України пропозицій про занесення об'єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України та про внесення змін до нього щодо пам'яток національного значення; занесення об'єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України та внесення змін до нього щодо пам'яток місцевого значення.

Водночас, частиною другою статті 6 Закону № 1805-III встановлено, що до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення юридичним і фізичним особам доступу до інформації, що міститься у витягах з Державного реєстру нерухомих пам'яток України, а також надання інформації щодо програм та проектів будь-яких змін у зонах охорони пам'яток та в історичних ареалах населених місць.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 626 (далі - Порядок № 1760)) об'єкти культурної спадщини заносяться до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за рішенням Кабінету Міністрів України (щодо об'єктів національного значення) та Мінкультури (щодо об'єктів місцевого значення). На кожний об'єкт культурної спадщини, що пропонується відповідним органом охорони культурної спадщини для занесення до Реєстру, складається облікова документація, яка підлягає постійному зберіганню в такому органі. Занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру без облікової документації не допускається.

Пунктом 3 розділу Х Прикінцеві положення Закону № 1805-III визначено, що об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР Про охорону і використання пам'яток історії та культури, визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1760 облікова документація на об'єкти культурної спадщини, які відповідно до пункту 3 розділу X Прикінцеві положення Закону України Про охорону культурної спадщини визнаються пам'ятками, включає облікову картку або паспорт, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану. Облікова документація на щойно виявлені об'єкти культурної спадщини включає облікову картку, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану. Пропозиції щодо включення щойно виявлених об'єктів культурної спадщини до Реєстру подаються не пізніше ніж протягом трьох років з дня їх включення до переліку об'єктів культурної спадщини.

Облікова документація, що передбачає виконання роботи з метою виявлення, дослідження, фіксації об'єкта культурної спадщини, визначення його антропологічної, археологічної, естетичної, етнографічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності, складається спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини, до яких належать орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні держадміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад (пункт 4 Порядку № 1760).

Відповідно до пункту 1.3. Порядку обліку об'єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.04.2013 за № 528/23060 (далі Порядок № 158) облік об'єктів культурної спадщини включає: виявлення, обстеження, дослідження, фотофіксацію об'єктів культурної спадщини, підготовку графічних матеріалів (у разі необхідності) та визначення предмета охорони культурної спадщини, складання переліків об'єктів культурної спадщини та облікової документації на ці об'єкти, підготовку подання Міністерству культури України та Кабінету Міністрів України для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

На виявлені об'єкти культурної спадщини складається облікова картка об'єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об'єкта (пам'ятки) культурної спадщини за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (пункт 2.3. Порядку № 158).

Пунктом 3.1. Порядку № 158 визначено, що облікова картка об'єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об'єкта (пам'ятки) культурної спадщини подаються за місцезнаходженням таких об'єктів на розгляд науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, консультативних рад органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та наукової (вченої) ради установи, організації, діяльність якої пов'язана з охороною культурної спадщини, які оцінюють відповідність кожного об'єкта критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у даному спорі саме на відповідача - Завадівську сільську раду Монастириського району Тернопільської області в особі виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області покладається обов'язок виготовлення облікової документації на кожен із об'єктів культурної спадщини місцевого значення, що знаходяться на території Завадівської сільської ради, та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - управління культури Тернопільської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Надалі, за результатами оцінки консультативної ради органу культурної спадщини обласної держадміністрації у 15-денний строк надається висновок щодо доцільності занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру, який надсилається Мінкультури у день його підписання. Результати розгляду висновку та облікової документації експертна комісія Мінкультури оформляє протоколом, що є підставою для занесення об'єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України об'єктів культурної спадщини.

Відповідно до пункту 4.2. Порядку № 158 форму облікової картки об'єкта культурної спадщини та паспорта об'єкта культурної спадщини затверджено наказом Міністерства культури і мистецтв України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 13 травня 2004 року N 295/104 Про затвердження форм облікової картки та паспорта об'єкта культурної спадщини, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 червня 2004 року за № 693/9292.

Пунктом 4.4. Порядку № 158 визначено, що документи на об'єкт культурної спадщини складаються у чотирьох примірниках, один з яких зберігається в Мінкультури України, другий - в органі виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органах охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, третій - у районних державних адміністраціях або у виконавчому органі сільської, селищної, міської ради, четвертий - у розробника документів.

Суд зазначає, що бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була вчинити відповідно до покладених на неї чинним законодавством України обов'язків.

Таким чином, невиконання відповідачем обов'язку по виготовленню належним чином оформленої облікової документації на зазначені об'єкти культурної спадщини та відповідно неподання пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня - управління культури Тернопільської обласної державної адміністрації про занесення такої до Державного реєстру нерухомих пам'яток України свідчить про бездіяльність відповідача, яку слід визнати протиправною.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства та вказаних рішень Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на кожен із об'єктів культурної спадщини місцевого значення, а саме: Замок (мур), охоронний номер 2127М, Замок (мур), охоронний номер 2141М та Братські могили воїнів Радянської армії, охоронний номер 532 та подати пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня - управлінню культури Тернопільської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури (місцезнаходження: вул. 22 січня, 14, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100) до Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в особі Виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (місцезнаходження: село Завадівка, Монастириський р-н., Тернопільська обл., ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 культури Тернопільської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: б-р., ОСОБА_5, 6, м. Тернопіль, 46001, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в особі Виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (місцезнаходження: село Завадівка, Монастириський р-н., Тернопільська обл., ) щодо не виконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на кожен із об'єктів культурної спадщини, а саме:

1.Церква ОСОБА_2 ОСОБА_3, що знаходиться в с. Коржова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взята під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1252;

2.Дзвіниця церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3, що знаходиться в с. Коржова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взята під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1253;

3.Костел ОСОБА_2, що знаходиться в с. Маркова Завадівської сільської ради Монастириського району, який взято під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1246.

та не подання пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня - управлінню культури Тернопільської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: б-р., ОСОБА_5, 6, м. Тернопіль, 46001, ) про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам'яток України;

Зобов'язати Завадівську сільську раду Монастириського району Тернопільської області в особі Виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (місцезнаходження: село Завадівка, Монастириський р-н., Тернопільська обл., ) виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на кожен із об'єктів культурної спадщини місцевого значення, а саме:

1.Церква ОСОБА_2 ОСОБА_3, що знаходиться в с. Коржова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взята під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1252;

2.Дзвіниця церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3, що знаходиться в с. Коржова Завадівської сільської ради Монастириського району, яка взята під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1253;

3.Костел ОСОБА_2, що знаходиться в с. Маркова Завадівської сільської ради Монастириського району, який взято під охорону як пам'ятка місцевого значення з охоронним номером №1246.

та подати пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня - ОСОБА_1 культури Тернопільської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: б-р., ОСОБА_5, 6, м. Тернопіль, 46001, ) про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Повне судове рішення складено 05 червня 2018 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.