Справа № 823/1498/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1498/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кузьменка В.В., Троян Н.М.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області - Білоуса Василя Пантелеймоновича на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року ( розглянута за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса Василя Пантелеймоновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка» про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року, ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом доДержавного реєстратора приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса Василя Пантелеймоновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка», в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Білоуса Василя Пантелеймоновича (далі - державний реєстратор, відповідач), індексний номер 30126578 від 20.06.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу про інше речове право: номер запису 15046746 від 20.06.2016, згідно якого зареєстровано право оренди земельної ділянки, а саме: договір оренди землі б/н від 09.06.2016, укладений між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка» (далі - ТОВ «Сільгосптехніка», третя особа) код 32577471, за яким останнє орендує земельну ділянку площею 2,5391 га (кадастровий номер: НОМЕР_1) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на адміністративній території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що 14.09.2017 позивачеві стало відомо від головного бухгалтера ТОВ «Сільгосптехніка» про реєстрацію права оренди за ТОВ «Сільгосптехніка» на належну ОСОБА_3 земельну ділянку.

Позивач вважає, що при прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки державний реєстратор допустив порушення чинного законодавства, оскільки провів реєстрацію на підставі чорнового варіанта договору, який містить закреслення та виправлення; до зазначеного договору не було додано копію паспорта, правовстановлюючі документи на земельну ділянку, витяг з Державного земельного кадастру; на всіх документах, зшитих і скріплених печаткою ТОВ «Сільгосптехніка» абсолютно різні підписи, які державний реєстратор зобов'язаний звірити з оригіналом; акт визначення меж земельної ділянки, який зшитий з договором оренди, не містить дати, і позивачем не підписувався.

Позивач зазначає, що недостовірність поданих документів та відсутність передбачених договором документів була достатньою підставою для відмови у реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «Сільгосптехніка», згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року адміністравний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса Василя Пантелеймоновича № 30126578 від 20 червня 2016 року про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка» права оренди земельної ділянки площею 2,5391 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3.

В задоволенні вимоги про визнання незаконним рішення відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, що уповноважена особа ТОВ «Сільгосптехніка» Гончаренко Г.П. звернулася до приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса В.П із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій просила зареєструвати інше речове право - оренду земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в адмінмежах Лебединської сільської ради Шполянського району, за товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка».

Заява зареєстрована відповідачем 20.06.2016 о 22 год. 39 хв. 22 сек. за реєстраційний номером 17340298.

До заяви додані платіжні доручення про сплату адміністративного збору, оплату коштів за отримання інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Сільгосптехніка», доручення ТОВ «Сільгосптехніка» на представника Гончаренко Г.П. з копією паспортних даних цієї особи, витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, лист відділу Держземагентства у Шполянському районі від 05.10.2015 № 27-28-0.8-3709/2-15, договір оренди землі від 27.08.2015 з додатками.

20 червня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Білоусом Василем Пантелеймоновичем прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 30126578, за яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в адмінмежах Лебединської сільської ради Шполянського району, за товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка».

Не погоджуючись з вказаним рішенням з підстав відсутності належним чином оформлених відносин оренди землі, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також надани додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не звернув увагу на на те, що дані правовідносини є суто цивільно-правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи; справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно - правових відносин. Публічно - правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів зазначає, що публічно-правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника. Тобто, для наявності такого спору є обов'язковим наявність зв'язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку, спір виник між фізичною особою та державним реєстратором з приводу реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватно-правових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Суд, вирішуючи спір, має з'ясувати чи є він приватно-правовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

З огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та обставин встановлених судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявний спір, що виникає при врегулюванні договірних відносин, які підлягають врегулюванню на підставі норм Цивільного кодексу України, в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Як свідчить зміст позовної заяви, спір виник з приводу здійснення позивачем своїх цивільних прав на земельну ділянку на засадах рівності та, порушення цих прав відповідачем.

Отже, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, підлягає закриттю.

Позиція суду апеляційної інстанції узгоджена з позицією, викладеною в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Рішенні Конституційного Суду України №10-рп/2010 від 1 квітня 2010 року, постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Крім того, аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного суду України від 11 листопада 2014 року №21-493а14, від 16 грудня 2014 року №21-544а14, від 09 грудня 2014 року №21-308а14.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що предметом адміністративного позову може бути визнання неправомірними лише тих рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача у сфері саме публічно-правових відносин.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що спір, з метою вирішення якого позивач звернувсь до суду, виник з приводу реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що суд першої інстанції наведеного не врахував та розглянув справу за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, роз'яснивши позивачеві право на звернення з позовом до суду господарської юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області - Білоуса Василя Пантелеймоновича - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса Василя Пантелеймоновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка» про визнання незаконним та скасування рішення - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 05 червня 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.В. Кузьменко,

Н.М. Троян