Справа № 712/3215/18
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/3315/18
Провадження № 2а/712/194/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 3 Канівського ВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до начальника СРПП № 3 Канівського ВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи позов тим, що 20.03.2018 року о 09.10 вона рухалась на автомобілі НОМЕР_1 в м. Черкаси по бул. Шевченка 385. Під час руху її зупинили працівники патрульної поліції,які повідомили про вчинене адміністративне правопорушення. Після зупинки постановою серії БР №643121 начальником СРПП №3 Канівського ВП капітаном поліції ОСОБА_2 позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно постанови позивачка не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» чим порушила п.8.4 ПДР України за, що передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що вказана постанова є незаконною, безпідставною в звязку з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП. Вважає, що постанова не вмотивована і не підтверджена доказами зібраними відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Просить суд скасувати постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження по справі закрити.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення. Суду пояснила, що дійсно не виконала вимогу знаку «Вїзд заборонено», проте вона діяла на підставі вимушеної дорожньої обстановки, оскільки на дорозі була вибоїна великого розміру, яку вона не мала змоги оминути, окрім як звернути в зону дії знаку, що забороняє вїзд.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає про наступне.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 122 КпАП України є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з постановою серії ВБР № 643121 від 26.03.2018 встановлено, що ОСОБА_1, 26.03.2018керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м. Черкаси по бул. Шевченка 385, не виконала вимоги дорожнього знаку 3.21 «вїзд заборонено», чим порушив п. 8.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року ПДР, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КпАП України, суд, при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення, приймає рішення про скасування постанови та закриття справи.

За положенням ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Аналізуючи наведене, враховуючи те, що обовязок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення покладено на відповідача, судом не знайдено доказів які б спростували факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача жодних доказів вчинення правопорушення не наведено, диск відео фіксації з фатом вчинення позивачем правопорушення суду не надано.

Проте, враховуючи, що позивачка визнає факт того, що не виконала вимогу дії знаку "вїзд заборонено", але до таких дій призвела дорожня обстановка та неякісне дорожнє покриття, тому суд вважає за необхідне адміністративне правопорушення, за яке позивачку притягнуто до відповідальності визнати малозначним та звільнити останню від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Тому, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 22, 122 КпАП України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника СРПП № 3 Канівського ВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольниит частково.

Скасувати постанову серії БР № 643121 від 26 березня 20168 року стосовно ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповдіальності за ч.1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 255 грн., звільнивши від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів.

Головуючий І.О.Мельник