Справа № 445/658/18
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/658/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_2 про скасування постанови серії ВР №029520 від 14 квітня 2018 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14 квітня 2018 року, відносно неї інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_2 було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З винесеною постановою вона не погоджується, оскільки вважає, що порушила правила паркування через крайню необхідність.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні доводам позову, додатково пояснила, що 14.04.2018 року керувала транспортним засобом марки «Деу-Нексія», д.н.з. НОМЕР_1, разом з нею в автомобілі їхала її матір ОСОБА_3, в якої раптово погіршився стан здоровя, а саме підвищився артеріальний тиск, а тому вона змушена була зупинити транспортний засіб у недозволеному місці, після чого, разом з матірю, пішла до приміщення аптеки де пробула певний час. Повернувшись до автомобіля, та розпочавши рух, вона була зупинена працівниками поліції, які склали відносно неї протокол про порушення правил дорожнього руху.

Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, станом на день розгляду справи, відзиву щодо заявлених позовних вимог на адресу суду не скерував.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою ВР №029520 по справі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення.

Винесену постанову мотивовано тим, що 14 квітня 2018 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Деу-Нексія», д.н.з. НОМЕР_1, у м. Львові по вул. Тобілевича, здійснила зупинку (стоянку) в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушила вимоги п.п. 8.4. в Правил дорожнього руху України.

Позивач та свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечили факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, однак, зазначили, що це порушення було викликано крайньою необхідність, оскільки в ОСОБА_3, яка перебувала в транспортному засобі, раптово підвищився тиск, а тому необхідно було негайно придбати відповідні ліки у аптеці та поміряти їй артеріальний тиск. З огляду на зазначене, позивач не мала можливості припаркувати автомобіль в іншому, дозволеному місці.

За приписами ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України, належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 75, 76 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надано достовірних та достатніх доказів того, що порушення вчинено нею для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, та що ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, а також доказів того, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Більше того, з долучених позивачем документів, вбачається, що в день порушення 14 квітня 2018 року ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в Золочівській ЦРЛ, а тому у суду викликає сумнів, що вона могла бути в цей час в м. Львові на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлений позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 241-246, 250, 251, 255 КАС України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після проголошення рішення суду видати копії скороченого судового рішення.

Копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31 травня 2018 року.

Суддя О. М. Кіпчарський