Справа № 826/6614/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 червня 2018 року м. Київ № 826/6614/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

Регіонального відділення фонду державного майна України по місту Києву

до Міністерства юстиції України

про визнання незаконним та скасувати рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29691642 від 20.05.2016р., а також зареєструвати нерухоме майно за позивачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.05.2018р. позовну заяву залишено без руху у зв'язку з пропуском трьохмісячного строку на звернення до суду визначеного ч.2 ст. 122 КАС України, та відсутністю клопотання про його поновлення.

Регіональним відділенням фонду державного майна України по місту Києву на виконання вимог ухвали суду було подано клопотання про поновлення пропущеного строку. Як на поважність підстав пропуску строку позивач посилається на те, що про оскаржуване рішення йому стало відомо від час розгляду справи № 910/3438/17, у зв'язку з чим позивач з початку звернувся з скаргою від 23.05.2017р. № 30-10/5626, але відповідь надійшла лише 07.09.2017р. З цього часу позивач не мав змоги звернутися до суду у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору. Крім того, позивач посилається на те, що до нього повинен застосовуватись саме шестимісячний строк на звернення до суду.

Суд вважає неповажними такі підстави для поновлення пропущеного строку, з огляду на наступне.

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обмежень № 29691642 від 20.05.2016р.

В той же час позовна заява була надіслана на адресу суду 24 квітня 2018 року, тобто з пропуском навіть шестимісячного строку.

Як вбачається із відповіді Міністерства юстиції України на скаргу, остання була отримана позивачем 07.09.2017р., а позовна заява була надіслана на адресу суду 24.04.2018р., тобто також з пропуском навіть шестимісячного строку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем так і не було вказано чіткої дати, коли саме йому стало відомо про оскаржуване рішення, а лише зазначено про справу № 910/3438/17.

Стосовно неможливості сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів, суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку на звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Як зазначено в ч.3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ позивачу не надано пільг щодо сплати судового збору.

Регіональне відділення фонду державного майна України по місту Києву є державним органом, фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати позовну заяву повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі щодо оплати судового збору.

Регіональне відділення фонду державного майна України по місту Києву діючи як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому недостатність на рахунку грошових коштів, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення позовної заяви.

До того ж позивачем не було подано суду доказів щодо намагання сплатити судовий збір за подання даного позову, та відповідно доказів що у Регіонального відділення фонду державного майна України по місту Києву були відсутні кошти на сплату судового збору протягом вересня 2017 року по квітень 2018 року.

Також протягом зазначеного строку позивач міг звернутися до суду з позовом, подавши одночасно заяву про звільнення від сплати судових витрат та/або відстрочення чи розстрочення їх сплати в порядку ст. 133 КАС України. Тобто, відсутність коштів для сплати судового збору не є обставиною, що унеможливлювала своєчасне звернення до суду.

Отже, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення відповідних дій щодо сплати судового збору у період з вересня 2017 року по квітень 2018 року.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи те, що позивачем не наведено причин поважності пропуску строку звернення до суду та не надано доказів поважності причин пропуску даного строку, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви відповідно до вимог частини 2 статті 123 КАС України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, суд-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суддя О.В. Патратій