Справа № 309/3046/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3202/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2017 року (головуючий суддя: Волощук О.Я., місце ухвалення - м. Хуст) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Сумської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Сумської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в справі про порушення митних правил № 0406/80500/17 від 30.08.2017.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.08.2017 ДФС України в особі в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС ОСОБА_4 винесено постанову № 0406/80500/17, якою його, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Також, зазначає, що про невідповідність вимогам КУпАП протоколу про адміністративні правопорушення, оскільки такий не містить підпису посадової особи яка його склала, підпису про його отримання позивачем, відсутні відомості про розяснення прав та обовязків останнього, ці обставини щодо складення протоколу вказують на недотримання службовими особами відповідача вимог Митного кодексу України.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено. Постанову Сумської митниці ДФС змінено, звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при вирішенні цієї справи помилково застосував положення ст. 22 КУпАП, оскільки справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів, тому суд першої інстанції неправомірно перебрав на себе такі повноваження та закрив провадження у адміністративній справі, що є виключною компетенцією органу доходів і зборів. Також, апелянт вказує, що тільки орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0406/80500/17 від 28.06.2017, складеного старшим інспектором ВМО № 1 митного поста «Бачівськ» Сумської митниці ДФС ОСОБА_5, 28.06.2017 о 13 год 26 хв на митному посту «Бачівськ» Сумської митниці ДФС в напрямку «вїзд» в Україну, вїхав автомобіль НОМЕР_1, під час проведення митного контролю, встановлено, що громадянин ОСОБА_3, який слідував у вказаному автомобілі в якості пасажира, 29.05.2017 о 06 год. 14 хв., ввіз на митну територію України, в режимі «транзит», транспортний засіб марки «VW Passat» державний номерний знак «LZА 55904», однак перевищив строк транзитного перевезення автомобіля більше ніж на десять діб.

Державною фіскальною службою України в особі в.о. заступника начальника Сумської митниці ДФС ОСОБА_4, 30.08.2017 винесено постанову № 0406/80500/17 згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки вказаний автомобіль не міг бути вивезений позивачем через митний контроль у встановлені законом строки через його поломку, внаслідок чого експлуатувати автомобіль із забезпеченням безпеки дорожнього руху ОСОБА_3С не мав можливості.

З цими висновками суду першої інстанції частково погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у звязку з оскарженням.

Статтею 508 МК України передбачено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред'явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи). Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4 - 6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст. 491 МК України).

Відповідно ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. (ст. 498 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 526 МК України, про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують повідомлення позивача про місце, час, дату розгляду постанови про порушення митних правил № 0406/80500/17 від 30.08.2017.

Також слід зазначати, що в протоколі про порушення митних правил № 0406/80500/17 від 28.06.2017 вказано, що розгляд справи про порушення митних правил відбудеться 26.08.2017 (а. с. 24), а постанова про порушення митних правил № 0406/80500/17 винесена - 30.08.2017, доказів про те, що позивач був повідомлений відповідачем, що розгляд справи відбудеться 30.08.2017, останнім не надано.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018, запропоновано відповідачу надати докази, які підтверджують повідомлення позивача про місце, час, дату розгляду постанови про порушення митних правил № 0406/80500/17 від 30.08.2017, однак відповідачем проігноровано вказану ухвалу і до суду апеляційної інстанції ніяких відомостей від останнього не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, Сумською митницею ДФС не надано доказів про повідомлення позивача про місце, час, дату розгляду постанови про порушення митних правил, то суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що ОСОБА_3С не був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення митних правил, тому були порушенні права позивача передбачені ст. 498 МК України.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема статтею ст. 22 КУпАП, передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що право звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, може саме орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу про адміністративне правопорушення, в цьому випадку -Сумська митниця ДФС.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що закриваючи провадження по справі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції проігноровано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України (в редакції чинній на момент винесення постанови суду першої інстанції) та КУпАП, оскільки юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а отже закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності є поза компетенцією суду, який переглядає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за правилами КАС України, оскільки закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково звільнив позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КпАП України та закрив провадження у справі про порушення митних правил, оскільки такі повноваження, на момент винесення постанови судом першої інстанції, належали уповноваженому органу вирішувати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції), за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд апеляційної інстанції вважає, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення митних правил, то вказану справу слід надіслати на новий розгляду до Сумської митниці ДФС, при новому розгляді справи компетентний орган (посадова особа) повинен розглянути справу з дотриманням прав позивача, які передбачені ст. 498 МК України, всебічно та обєктивно з'ясувати усі обставини справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, в тому числі із застосуванням ст. 22 КУпАП, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За результатами розгляду необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення (постанову) в справі про порушення митних правил.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанову про порушення митних правил № 0406/80500/17 від 30.08.2017, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн, необхідно скасувати, і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 308, 317, 321, 322, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2017 року у справі № 309/3046/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0406/80500/17 від 30 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн і надіслати справу на новий розгляд до Сумської митниці ДФС.

У задоволені решти позову відмовити

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_6