Справа № 814/3021/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/3021/17

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О. час і місце ухвалення: не зазначено, м. Миколаїв

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївської обласної інфекційної лікарні Миколаївської обласної ради на Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року по справі за позовом Миколаївської обласної інфекційної лікарні Миколаївської обласної ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі ГУ ДФС у Миколаївській області), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 6 від 11.12.2017 року, мотивуючи його тим, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки прийняте поз межами строку встановленого Податковим кодексом України, відображені в акті порушення позивач не вчиняв, адже вся готівка була здана в банк, до закінчення ревізії, а також позивач зазначив, що він є неприбутковою організацією і до нього не можуть застосовуватись штрафні санкції згідно Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995 р.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Миколаївською обласною інфекційною лікарнею Миколаївської обласної ради подано апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в позові, суд першої інстанції не врахував, що податкове повідомлення рішення винесено поза межами граничного строку визначеного положеннями п.86.8 ст. 86, ст. 58 Податкового кодексу України та те, що до позивача не застосовується Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що з 29.06.2017 по 14.09.2017 відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Держаудитслужби на II квартал 2017 року управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області проведено планову виїзну ревізію фінансово- господарської діяльності Позивача за період з 01.07.2015 по 30.06.2017.

За результатами перевірки виявлено перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах та не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень, про що складено відповідний акт перевірки №15-1411/51 від 21.09.017 р. (далі -акт).

На підставі акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 6 від 11.12.2017 р., яким застосовано до позивача фінансові санкції.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що копії квитанцій банку, надані позивачем не спростовують порушення, встановлені ревізією, оскільки дні передачі готівки в банк не стосуються періодів, в яких виявлено порушення, а також ревізією встановлено факт не оприбуткування благодійної допомоги за грудень 2015 р. у сумі 160 грн., отриманою від фізичної особи ОСОБА_2, чим порушено п. 2.6 Порядку про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 р. № 637, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320.

Одеський апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року №637 (далі - Положення №637) регулює вимоги щодо організації та регулювання обігу готівки (включаючи порядок оприбуткування готівки).

Згідно п.1.2 , абз.2 п.2.2 глави 2 Положення №637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки; підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до пункту 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (далі РРО) або використанням розрахункових книжок (далі - РК), оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п.2.8 Положення №637 здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством України надане право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Відповідно до п. 5.1 Положення, строки здавання підприємствами готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках визначаються підприємством і встановлюються за погодженням з відповідним банком (у якому відкрито рахунок підприємства, на який зараховуються кошти) відповідно до таких вимог:

а) для підприємств, що розташовані в населених пунктах, де є банки, - щодня (у день надходження готівкової виручки (готівки) до їх кас); ( Підпункт "а" пункту 5.1 глави 5 в редакції Постанови Національного банку N 277 ( z0944-05 ) від 10.08.2005 )

б) для підприємств, у яких час закінчення робочого дня (зміни), що встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства України, не дає змогу забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) в день її надходження, - наступного за днем надходження готівкової виручки (готівки) до каси дня;

в) для підприємств, що розташовані в населених пунктах, де немає банків, - не рідше ніж один раз на п'ять робочих днів.

Відповідальність за вищевказані порушення передбачена ст.1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95ВР «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі (п. 1.2 вищезазначеного Положення).

Відповідно до абзацу першого та другого п. 4.2 глави 4 цього Положення усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5).

Кожне підприємство (юридична особа), фізична особа-підприємець, що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Записи в касовій книзі проводяться за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі (абзац перший п. 4.3 вищезгаданого Положення).

Наказом головного лікаря Миколаївської обласної інфекційної лікарні Миколаївської обласної ради «Про встановлення ліміту каси на 2017 рік» від 07.03.2017 р. № 5/1-адм встановлено ліміт каси на 2017 рік в сумі 952,47 грн. В акті перевірки, перевіряючими виявлені понадлімітні кошти за кожен день у періоди з 03.03.2017 р. по 27.03.2017 р., 07.04.2017 р. по 27.04.2017 р., з 14.06.2017 р. по 22.06.2017 р. у розмірі 74329,15 грн.

На спростування порушення позивач надав до суду копії квитанцій банку, з яких вбачається, що 28.03.017 р. позивачем здано в банк 3735 грн., 30.03.2017 р. - 765 грн., 28.04.2017 р. - 3650 грн., 23.06.2017 р. 1920грн., 30.06.2017 р. 620 грн. (а. с. 36-40).

Надані квитанції не спростовують порушення, встановлені ревізією, оскільки дні передачі готівки в банк не стосуються періодів, в яких виявлено порушення.

Також, ревізією встановлено факт не оприбуткування благодійної допомоги за грудень 2015 р. у сумі 160 грн., отриманою від фізичної особи ОСОБА_2 чим порушено п. 2.6 Положення.

Апелянт, у своїй апеляційній скарзі зазначає, що до нього не може застосовуватись Указ № 436/95, оскільки Миколаївська обласна інфекційна лікарня Миколаївської обласної ради є бюджетним закладом здоровя і не надає платних послуг.

Колегія суддів не може погодитись з таким твердженням апелянта, адже Указ № 436/95 стосується юридичних осіб всіх форм власності, та як вбачається із п.3.2 Статуту Миколаївської обласної інфекційної лікарні Миколаївської обласної ради основними завданнями є:

- організація і надання платних медичних послуг населенню та юридичним особам в межах, визначених чинним законодавством України;

- інші види господарської діяльності, не заборонені чинним законодавством України.

Також, апелянт зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача прийнято з порушенням строків Податкового кодексу України, однак слід зазначити, що порядок прийняття рішень органами ДФС стосується організаційних питань та може бути підставою для адміністративної відповідальності особи, яка його прийняла не у встановлений строк, та ніяким чином не спростовує відсутність порушень вчинених апелянтом.

Доводи апеляційної скарги дублюють адміністративний позов (а.с. 48-52), що були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської обласної інфекційної лікарні Миколаївської обласної ради, - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року по справі № 814/3021/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4