Справа № 806/1245/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про закриття провадження у справі
30 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/1245/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфіменко О.В.,
секретаря судового засідання Коваля О.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора філії Комунального підприємства Главанської сільської ради "Абсолют" у м. Києві ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", про визнання дій протиправними, скасування рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому стало відомо про те, що державним реєстратором філії Комунального підприємства Главанської сільської ради "Абсолют" у м. Києві ОСОБА_4 було здійснено реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на трьохкімнатну квартиру № 1, загальною площею 65,7 кв.м., житлова площа 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Михайла Грушевського (Котовського), 60, яка належить на праві власності ОСОБА_3 Вважає, що вказана квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за кредитом в іноземній валюті, що був наданий на споживчі цілі ОСОБА_3 та використовується як місце постійного проживання позичальника. Враховуючи, що спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на думку позивача, у відповідача були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», отже дії відповідача, що полягали у проведенні реєстрації спірної квартири є незаконними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, як власника вказаного майна, як наслідок є незаконним і рішення відповідача про реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 38684698 від 12.12.2017.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 відкрите провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з повідомленням (викликом) осіб на 18.04.2018 на 11:30.
Крім того, представник третьої особи вказав, що банком було дотримано процедуру щодо визначення вартості предмета іпотеки на який зверталось стягнення шляхом набуття права власності іпотекодержателем. Посилання позивача на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» як причину незаконних дій відповідача також є безпідставним.
На думку представника банку дії державного реєстратора, не суперечать нормам права, а чинне законодавство навпаки забороняло йому відмовити у державній реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с. 77-79).
18.04.2018 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.05.2018 до 14:00 з метою отримання додаткових доказів (а.с. 115).
15.05.2018 підготовче засідання, призначене на 14:00, перенесено на 30.05.2018 на 15:30 у звязку з перебуванням судді Єфіменко О.В. у відпустці (а.с. 118).
У підготовчому засіданні 30.05.2018 представником третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача заявлене клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтовує тим, що даний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, а саме іпотечного договору від 11.04.2007, тому даний спір не є публічно-правовим, оскільки випливає із договірних відносин і має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Представник позивача у підготовчому засіданні 30.05.2018 проти заявленого клопотання про закриття провадження у справі заперечував, просив відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, що даний спір не є спором про право та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки у даному випадку предметом спору є протиправні дії відповідача та винесення останнім протиправного рішення про державну реєстрацію права власності на трьохкімнатну квартиру № 1, загальною площею: 65,7 кв.м., житлова площа: 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Михайла Грушевського, 60, яка належить на праві власності позивачу.
Представник відповідача у підготовче засідання 30.05.2018 не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином (а.с. 133-135).
Зважаючи на викладене та керуючись приписами п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку осіб, які зявились у судове засідання, та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2.1 кредитного договору надання кредиту на цілі, визначені в п. 1.2 цього договору, а саме: придбання нерухомого майна: трикімнатної квартири № 1, загальною площею: 65,7 кв.м., житлова площа: 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Котовського, 60, проводиться шляхом видачі Позичальнику готівкових грошей в іноземній валюті (долари США).
Крім того, п.п. 2.6.3 п. 2.6 кредитного договору також передбачено сплату штрафних санкцій (штраф, пеня) у разі існуючої заборгованості за кредитом (а.с. 45).
11.04.2007 для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором кредиту від 11.04.2007 № 280/21-1600, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) та громадянином України ОСОБА_3 (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір № ВЕК № 641582 (а.с. 48-49) та договори про внесення змін до іпотечного договору (а.с. 50-51).
Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобовязань да договором кредиту № 280/21-1600 від 11.04.2007, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 1, загальною площею: 65,7 кв.м., житловою площею: 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Котовського, 60 (а.с. 50).
У вказаному договорі зазначено, що предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 11.04.2007 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 5154 та у Державному реєстрі правочинів 11.04.2007 за реєстраційним № 2019555, право власності на яку у Іпотекодавця буде зареєстровано в КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради та на умовах, визначених договором купівлі-продажу квартири.
Не погоджуючись із вказаним рішенням та діями державного реєстратора, ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з цим позовом.
За таких обставин суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Указаної позиції притримується ОСОБА_6 Верховного Суду, що відображено у постанові від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15 (провадження № 11-192апп18) за позовом особи до державного реєстратора-нотаріуса про визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру. Тобто, у справі з аналогічних правовідносин та, як видно з указаного судового рішення суду касаційної інстанції, з аналогічних підстав позову (позивач як і в даному випадку посилався на те, що законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав, при цьому відповідачем нотаріальна дія щодо квартири - предмета іпотеки не вчинялась; на недотримання третьою особою передбаченої договором іпотеки процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема ненаправлення іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору, без доказів направлення й отримання якої державна реєстрація права власності не може бути здійснення).
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку спірні правовідносини між її учасниками (здебільшого, між позивачем та третьою особою) виникли у зв'язку із невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки трьохкімнатної квартири № 1, загальною площею: 65,7 кв.м., житловою площею: 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Михайла Грушевського (Котовського), 60.
Відтак, існує спір про право.
Враховуючи зазначене, оскільки спірні відносини повязані із реєстрацією майнових прав, невиконанням умов цивільно-правової угоди, що випливають із договірних відносин, то за таких обставин цей спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.
До указаного висновку суд приходить також враховуючи висновки, яких дійшла ОСОБА_6 Верховного Суду у постанові від 21.03.2018 у справі № 802/1792/17-а (№ 11-109апп18), в якій предметом спору є рішення державного реєстратора-нотаріуса щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке належало позивачу, за ПАТ "Приватбанк" на підставі договору іпотеки. Тобто, у справі з правовідносин, що є аналогічними до відносин між учасниками цієї справи.
Таким чином, даний спір не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження.
Відтак, клопотання третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ "Укрсоцбанк» про закриття провадження у справі є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Зважаючи на правову позицію Верховного Суду у даній категорії справ, характер спірних правовідносин та склад учасників справи, суд розяснює позивачу право на звернення з цим позовом у порядку цивільного судочинства (за правилами Цивільного процесуального кодексу України).
Частиною 2 ст. 239 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
За змістом ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем згідно з квитанції № 9487 від 02.03.2018 було сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн.
Зважаючи на закриття провадження у справі у звязку з неналежністю розгляду позову у порядку адміністративного судочинства, судовий збір у розмірі 1409,60 грн необхідно повернути позивачу.
Керуючись статтями 173, 180, 183, 238, 239, 241-243, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Клопотання третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про закриття провадження у справі задовольнити.
Розяснити ОСОБА_3, що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції загальних судів, визначеного за правилами підсудності, встановленими положеннями Цивільного процесуального кодексу України.
Повернути ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1409,60 грн (одна тисяча чотириста дев'ять гривень) 60 копійок, сплачений позивачем при зверненні із позовом до суду згідно з платіжним дорученням № 9487 від 02.03.2018 на суму 1409,60 грн.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Головуючий суддя О.В. Єфіменко

Повний текст ухвали виготовлено: 4 червня 2018 року.