Справа № 815/1166/18
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1166/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Селімової О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не зявився,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю ШИРЯЇВСЬКА ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №4 про призупинення використання артсвердловини №2747/8285/1 до отримання дозволу на спеціальне водокористування,-

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулася до суду з позовом до Товариства з обмженою відповідальністю ШИРЯЇВСЬКА ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛО НА №4 за результатом якого позивач (з урахуванням уточненої позовної заяви) просить:

- винести постанову, якою призупинити використання Товариством з обмеженою відповідальністю «ШИРЯЇВСЬКА ПЕРЕСУВНА КОЛОНА №4» артсвердловини №2747/8285/1, яка знаходиться на балансі підприємства і розташовується в межах території господарчого двору. Глибина свердловини 47,0 метрів, дебіт 7, 20 м куб./годину, до отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (стаття 258 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок проведеної позивачем планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що господарська діяльність ТОВ «Ширяївська ПМК №4» в порушення норм законодавства України здійснюється без дозволу на спеціальне водокористування.

21.05.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Щодо заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, просив суд у задоволенні позовних вимог про застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

В період з 28.02.2018 року по 06.03.2018 позивачем у відповідності до наказу №116 від 27.02.2018 та на підставі направлення на проведення планової перевірки за №71пр від 27.02.2018 проведено планову перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За наслідками проведеної перевірки позивачем складено акт.

Проведеною перевіркою встановлено, що у відповідача в порушення пункту 9 ч.1 ст. 44 ВКУ, відсутній дозвіл на спеціальне водокористування. Підприємством проводиться водозабір для забезпечення власних господарчо-побутових потреб без наявності необхідного дозволу на спеціальне водовикористання.

Також, було встановлено порушення відповідачем п.7 ч.1 ст.44 ВКУ; ч.3 ст.17 ЗУ№1314; п.1 Порядку, затвердженого ПКМУ №474, а саме: не ведеться облік кількості водовикористання: відсутній лічильник кількості водовикористання; відсутній журнал обліку водовикористання; звітність 2-ТП (водгосп) складається з нульовими показниками що не відповідає дійсності.

Крім того, встановлено порушення відповідачем п.9 ч.1 ст.44 ВКУ, а саме: не розроблено індивідуальні норми водоспоживання по підприємству.

За наслідками розгляду вищевказаного акта перевірки, 06.02.2018 позивачем внесено відповідачу припис за №15 від 06.02.2018 року, згідно якого зобов`язано відповідача до 06.05.2018 отримати дозвіл на спеціальне водокористування; облік кількості водовикористання: до 15.03.2018 року (надалі постійно) ввести первинний облік кількості водовикористання, встановити лічильник кількості водовикористання, оформити журнал обліку водовикористання, звітність 2-ТП (водгосп) складати у відповідності до показників водоміру та фіксованих даних журналу водовикористання; до 06.05.2018 року розробити індивідуальні норми водоспоживання та водовідведення по підприємству з урахуванням всіх можливих водо споживачів та ланок водовикористання.

Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з п.1 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 р. №429 (далі за текстом - Положення) Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

На підставі підпункту «г» п.4.2 Положення, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог:

- законодавства про охорону атмосферного повітря щодо: виконання запланованих і затверджених загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм; наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин, забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб'єктами господарювання; порядку здійснення діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

У відповідності до абз.2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 1, 2 статті 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України).

Згідно з Водним кодексом України підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно із Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення). Тобто, прісні підземні води це природний ресурс із подвійним правовим режимом, який регулюється і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до ст.ст. 46-48 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно із ч. 1 ст. 49 цього Кодексу спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючим суб'єктам як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Разом із тим, Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу.

Так, відповідно до ст. 23 цього Кодексу землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Матеріалами справи підтверджується, що основним видом діяльності відповідача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, вирощування інших однорічних і дворічних культур; допоміжна діяльність у рослинництві; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібна діяльність з лотків і на ринках іншими товарами.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України не належать до спеціального водокористування забір та/або використання води в обємі до 5 кубічних метрів на добу, крім тієї, що використовується для виробництва (входить до складу) напоїв та фасованої питної води.

Під час розгляду справи позивачем не було доведено суду, що відповідачем споживається води в обємі більше 5 кубічних метрів на добу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що позивач видобуває підземні води для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб.

Отже, оскільки судом встановлено, що позивач видобуває підземні води для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб, то з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що останній має право на видобування підземних вод без отримання спеціального дозволу, а відтак позовні вимоги позивача щодо призупинення використання артсвердловини №2747/8285/1, яка знаходиться на балансі підприємства і розташовується в межах території господарчого двору. Глибина свердловини 47,0 метрів, дебіт 7, 20 м куб./годину, до отримання дозволу на спеціальне водокористування не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю ШИРЯЇВСЬКА ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №4 про призупинення використання артсвердловини №2747/8285/1 до отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Гусев

.