Справа № 583/39/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Ковальова О.О.

Суддя-доповідач: Бартош Н.С.

23 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 583/39/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М., Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

за участю:

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області (суддя Ковальова О.О.) від 26.02.2018 р. (повний текст рішення складений 26.02.2018 р.) по справі № 583/39/18

за позовом ОСОБА_2

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

третя особа Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченко Максим Романович

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р. по поверненню стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 583/1207/17, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 07.11.2017 р.; зобов'язати головного державного виконавця відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2018р. по справі № 583/39/18 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні позивач зазначив про законність судового рішення, у зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 р., задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до прокуратури Сумської області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії: зобов'язано прокуратуру Сумської області видати ОСОБА_2 в зв'язку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії за вислугу років на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку старшого прокурора міжрайонної прокуратури, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, виходячи з окладу працюючого прокурора місцевої прокуратури та відсотку щомісячної премії для працівників органів прокуратури Сумської області за грудень 2015 року.

На підставі рішення суду, яке набрало законної сили, 07.11.2017 р. позивачу виданий виконавчий лист, який позивач, разом із заявою, 18.11.2017 року направив на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. (а.с. 9, 10).

Разом з тим, 28.12.2017 р. позивач отримав від відповідача повідомлення про повернення без прийняття до виконання виконавчого документі, у зв'язку з тим, що у виконаному листі не зазначено прізвище, ім'я, по-батькові посадової особи, яка його видала, як вимагає п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що посилання державного виконавця про відсутність прізвища, ім'я, по-батькові особи, що видала виконавчий документ є безпідставним, оскільки в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист позивачеві виданий не посадовою особою, а державним органом - Охтирським міськрайонним судом Сумської області та з дотриманням вимог ч. 3 ст. 4 цього ж Закону підписаний уповноваженою посадовою особою (суддею) із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що єдиною підставою для повернення позивачу виконавчого листа без прийняття до виконання слугував висновок відповідача, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в ньому не зазначено прізвища, ім'я, по-батькові особи, що видала виконавчий документ.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII передбачено вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначаються серед іншого найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Згідно із п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Положеннями ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII також передбачено, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

З аналізу положень ч. ч. 1, 3 ст. 4 Закону № 1404-VIII вбачається, що при видачі виконавчого документу у ньому в обов'язковому порядку повинен бути зазначений такий реквізит, як найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно приписів ст. 3 Закону № 1404-VIII рішення, що підлягають примусовому виконанню можуть видаватися як певним органом, так і посадовою особою, що свідчить про те, що законодавцем розрізняються ці два поняття.

Судовим розглядом встановлено, що 07.11.2017 р. позивачу виданий виконавчий лист на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому, виконавчий лист виданий органом судової влади - Охтирським міськрайонним судом Сумської області. У виконавчому листі вказано саме найменування цього органу, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наведене свідчить про те, що у цьому випадку зазначення прізвища, ім'я та по-батькові посадової особи, що видала виконавчий документ фактично не може бути зазначено, оскільки такий лист посадовою особою ніякого органу не видався, а був виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області. В той же час, на виконання вимог ч. 3 ст. 4 Закону № 1404-VIII вказаний вище виконавчий лист підписаний уповноваженою посадовою особою (суддею) із зазначенням її прізвища та ініціалів та скріплений печаткою саме Охтирського міськрайонного суду Сумської області, що також свідчить про те, що в цьому випадку виконавчий документ виданий відповідним органом, а не його посадовою особою, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про безпідставність посилання державного виконавця на відсутність прізвища, ім'я, по-батькові особи, що видала виконавчий документ. Таке рішення ґрунтується на неправильному тлумаченні та розумінні приписів ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII, а тому є протиправним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині, з вищенаведених підстав, не спростовують.

В той же час, при зверненні до суду першої інстанції позивачем заявлені вимоги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р. по поверненню стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа, що свідчить про те, що позивач вважає, що саме діями державного виконавця порушені його права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Колегія суддів зазначає, що повернення стягувачу виконавчого листа відбулося не у зв'язку із вчиненням державним виконавцем дій, а у зв'язку з прийняттям цією особою протиправного рішення. Тому, визнання дій цього виконавця неправомірними не сприятиме повному захисту прав позивача, так як в цьому випадку фактично залишиться чинним рішення суб'єкта владних повноважень, з прийняттям якого для позивача і настали негативні наслідки, що призвело до звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та скасувати повідомлення головного державного виконавця від 13.12.2017 р. про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки в межах спірних правовідносин саме таке рішення сприятиме повному захисту прав позивача.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи в частині вимог про визнання неправомірними дій головного державного виконавця по поверненню стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2018р. по справі № 583/39/18 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2018р. по справі № 583/39/18 - задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2018р. по справі № 583/39/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка Максима Романовича по поверненню стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 07.11.2017 р. за постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 р. по справі № 583/1207/17, провадження № 2-а/583/45/17, за адміністративним позовом ОСОБА_2 до прокуратури Сумської області, про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка Максима Романовича про повернення виконавчого документу (виконавчий лист № 583/1207/17) стягувачу без прийняття до виконання від 13.12.2017 р.

В іншій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2018р. по справі № 583/39/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23.05.2018 року.