Справа № 812/1968/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року справа № 812/1968/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Шишова О.О., при секретареві судового засідання - Борисові А.А., за участю представника позивача - Кононенко О.В., представника відповідача - Свердловської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року в справі № 812/1968/17 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» (далі - позивач, підприємство, ДП «УДЦР») звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - відповідач, податковий орган, ГУДФС) щодо не підготовки висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по сплаті податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, за 2013-2014 роки в сумі 984357,00 грн з Державного бюджету України згідно з поданою заявою від 13.09.2017 № 80/13.1/12767 та не направлення цього висновку для виконання відповідному органу Державного казначейства України, а також зобов'язати підготувати такий висновок та направити на виконання до належного органу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого зобов'язано податковий орган підготувати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по сплаті податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, за 2013-2014 роки в сумі 984357,00 грн з Державного бюджету України та направити цей висновок для виконання відповідному органу Державного казначейства України.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідно до п. 8 Порядку № 1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Суд першої інстанції не дослідив відомості інтегрованої картки платника податків.

Також апелянт наголошує, що судом першої інстанції не було надано оцінки дотриманню позивачем строків звернення із заявою про повернення помилково та або надміру сплачених сум грошового зобов'язання.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

ДП «УДЦР» надіслало до ГУДФС заяву від № 80/13.1/10629 від 27.07.2017 про перенесення сальдо надміру сплачених сум грошових зобов'язань із податку на прибуток з Луганської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (код 23478773) (далі - філія) до головного підприємства в сумі 984357,00 грн.

ГУДФС надано відповідь підприємству від 01.09.2017 № 2839/10/12-32-07-02-09, що Податковим кодексом України не передбачено перенесення надміру сплачених грошових зобов'язань з інтегрованих карток з податку на прибуток філій (відокремлених підрозділів), які втратили статус платників вказаного податку, до карток головних підприємств, на які згідно з чинним законодавством до 01.01.2015 було покладено відповідальність за повноту нарахування та сплати податку на прибуток таких філій (лист ДФС України від 17.08.2017 № 22022/7/99-99-07-02-03-17).

ДП «УДЦР» звернулось 13.09.2017 до ГУДФС із заявою про повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань із податку на прибуток за 2013-2014 роки у розмірі 984357,00 грн. Ця заява отримана відповідачем 19.09.2017.

На заяву позивача надана відповідь ГУДФС листом від 09.10.2017 № 3550/10/12-32-12-04-10, що інформація відображена в ITC «Податковий блок» та сума надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток за інтегрованою карткою платника податку потребують додаткового аналізу.

За результатами проведеного аналізу даних звітності за 2010-2014 роки та інформації, яка відображена в АІС «Податковий блок», виявлено, що до інтегрованої картки платника податку на прибуток юридичних осіб (ІКП) нарахування з авансових внесків (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток відокремленого підрозділу платника консолідованого податку на прибуток за звітний (податковий рік), що підлягають сплаті щомісяця відповідно до декларації за 2012 рік (№ ) від 06.02.2013 не нараховані в автоматизованому режимі за січень та лютий 2014 року в сумі 68996,00 грн, у зв'язку з чим станом на 28.02.2014 в ІКП виникла неправомірна переплата у розмірі 137992,00 грн.

Позивач надіслав на адресу податкового органу лист № 80/13.1/274 від 16.11.2017 з проханням додатково зазначити орієнтовні строки надання офіційної відповіді на заяву щодо надміру сплачених коштів з податку на прибуток, у відповідь на який відповідач листом від 22.12.2017 № 4829/10/12-32-12-04-10 сповістив, що фактична сума повернення складає 846365,00 грн. Тобто вказав на відсутність звірення розрахунків з податку на прибуток підприємств і організацій, за відсутності якого надати висновок до казначейства контролюючий орган на даний час не має правових підстав.

Вважаючи, що така бездіяльність ГУДФС суперечить нормам чинного податкового законодавства, ДП «УДЦР» звернулось до суду за захистом свого порушеного права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Судами встановлено, що ДП «УДЦР» зареєстроване як юридична особа у Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації 09.02.1994, ідентифікаційний номер 01181765, місцезнаходження юридичної особи: 03179, м. Київ, проспект Перемоги, 151 та перебуває на податковому обліку Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральному офісі з обслуговування великих платників.

Луганська філія ДП «УДЦР» - є структурним підрозділом позивача, який зареєстрований на тимчасово непідконтрольній Україні території: 91055, м. Луганськ, вул. Даля, 13-А; , та перебуває на обліку Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області (93400, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72).

Відповідно до п.п. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 ПК України податок на прибуток підприємств належить до загальнодержавних податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом (п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України).

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені визначено статтею 43 ПК України та Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2015 № 1146, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № 1679/28124 (далі - Порядок № 1146).

За приписами п. 43.1 та п. 43.2 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності в платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з п. 43.3 ст. 43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Аналогічні положення визначені пунктами 3, 5 Порядку № 1146.

Положеннями п. 7 Порядку № 1146 регламентовано, що після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1146 у разі, якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:

висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку;

три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за п'ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними державному бюджету, для виконання вiдповiдному органу Казначейства.

У відповідності до п. 43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Пунктом 15 Порядку № 1146 визначено, що у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Згідно з п. 43.6 ст. 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до податкового органу із заявою про повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань із податку на прибуток. Проте відповідач не підготував та не направив позивачу письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що ГУДФС у порушення вимог податкового законодавства не вчинено дій за наслідками розгляду заяви платника податків про повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань із податку на прибуток, у зв'язку із чим погоджує викладений в оскаржуваному судовому рішенні висновок про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року в справі № 812/1968/17 за позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року в справі № 812/1968/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 23 травня 2018 року. Повний текст постанови складений 24 травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

О. О. Шишов