Справа № 361/821/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/821/17 Суддя (судді) першої інстанції: Петришин Наталія Миколаївна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Голови Київської міської державної адміністрації про оскарження дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправними /дії/ бездіяльність Голови Київської обласної державної адміністрації Мельничука Максима Дмитровича, за надання недостовірної інформації, щодо заборони отримувати земельну ділянку в пільговому порядку, за примушення його отримувати земельну ділянку в загальному порядку, також не надання правової оцінки рішенню Броварської міської ради від 04.08.2016, за відмову запросити його на розгляд його заяви, за ненадання роз'яснення щодо оскаржуваного рішення в відповіді від 02.09.2016;

2) зобов'язати відповідача надати йому достовірну, вмотивовану та обґрунтовану відповідь на його заяву, відповідно ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням його прав на пільгове отримання земельної ділянки та запросити його на розгляд заяви.

3) у зв'язку з тим, що він не отримав відповіді з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення, та не був запрошений на розгляд заяви, що порушило його права, компенсувати завдані відповідачем матеріальні збитки в розмірі 1 гривни (однієї гривни), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 1 гривни (однієї гривни).

4) визнати протиправними /дії/ бездіяльність Голови Київської обласної державної адміністрації Мельничука Максима Дмитровича, за ненадання відповіді на скаргу позивача від 16.08.2016, на дії Броварської міської ради та міського голови.

5) зобов'язати відповідача надати відповідь на скаргу від 16.08.2016, на дії Броварської міської ради та міського голови, та розглянути скаргу в його присутності.

6) відшкодувати йому моральні збитки в розмірі 1 гривни (однієї гривни), які підтверджуються тим, що він отримав відповідь, в якій його примушують отримувати земельну ділянку на загальних підставах, всупереч Законів та Конституції України, що завдало йому тяжких моральних страждань, та стягнути з відповідача кошти в розмірі 1 гривни ( однієї гривни).

7) зобов'язати відповідача надати для суду та йому, звіт про виконання судового рішення.

8) відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати за складання даного позову в сумі 500 грн та витрати на копіювання копій позовної заяви з додатками в сумі 100 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він неодноразово звертався із проханням до Броварської міської ради щодо відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва в розмірі 0,10 га на території м. Бровари та просив посприяти в отриманні земельної ділянки відповідно до передбачених законодавством пільг.

16 серпня 2016 року він звернувся до голови Київської обласної державної адміністрації Мельничука Максима Дмитровича з відповідною заявою, однак у відповіді від 02.09.2016 відповідач повідомив, що позивач має право на отримання земельної ділянки на загальних підставах.

Також, зазначає, що 16.08.2016 він звернувся до відповідача із скаргою на дії Броварської міської ради та міського голови, однак на протязі п'яти місяців відповіді не отримав.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Голови Київської обласної державної адміністрації, яка полягає у ненаданні відповіді на скаргу ОСОБА_3, зареєстровану за №Л.29.3168.1 від 16.08.2016.

Зобов'язано Голову Київської обласної державної адміністрації розглянути скаргу ОСОБА_3, зареєстровану за №Л.29.3168.1 від 16.08.2016 у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Решту позовних вимог - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі:

1) визнати протиправними /дії/ бездіяльність Голови Київської обласної державної адміністрації Мельничук Максима Дмитровича, за надання недостовірної інформації, щодо заборони отримувати земельну ділянку в пільговому порядку, за примушення ОСОБА_3 отримувати земельну ділянку в загальному порядку, також не надання правової оцінки рішенню Броварської міської ради від 04 серпня 2016 року, за відмову запросити ОСОБА_3 на розгляд його заяви, за ненадання роз'яснення щодо оскаржуваного рішення в відповіді від 02 вересня 2016 року.

2) зобов'язати Голову Київської міської державної адміністрації надати ОСОБА_3 достовірну, вмотивовану та обґрунтовану відповідь на його заяву, відповідно ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням його прав на пільгове отримання земельної ділянки та запросити його на розгляд заяви.

3) визнати протиправними /дії/ бездіяльність Голови Київської обласної державної адміністрації Мельничук Максима Дмитровича, за ненадання відповіді на скаргу ОСОБА_3 від 16 серпня 2016 року, на дії Броварської міської ради та міського голови.

4) зобов'язати Голову Київської міської державної адміністрації надати відповідь ОСОБА_3 на скаргу від 16 серпня 2016 року, на дії Броварської міської ради та міського голови, та розглянути скаргу в присутності ОСОБА_3.

5) компенсувати завдані Головою Київської міської державної адміністрації матеріальні збитки ОСОБА_3 в розмірі 10 000 грн, та стягнути з Голови Київської міської державної адміністрації кошти в розмірі 10 000 грн.

6) відшкодувати ОСОБА_3 моральні збитки в розмірі 10 000 грн та стягнути з Голови Київської міської державної адміністрації кошти в розмірі 10 000 грн.

7) зобов'язати Голову Київської міської державної адміністрації надати для суду та ОСОБА_3, звіт про виконання судового рішення.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції неповно встановлено особу позивача, його права на пільгове отримання земельної ділянки, передбаченої законами України.

При цьому, суддя першої інстанції був заінтересований у розгляді такої справи, оскільки не задовольнив його вимоги про зобов'язання Голову Київської міської державної адміністрації надати йому достовірну, вмотивовану та обґрунтовану відповідь на його заяву, відповідно ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням його прав на пільгове отримання земельної ділянки та запросити його на розгляд заяви, та вирішив покласти всі судові витрати на позивача.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Однак, відповідачем подано письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що у відповіді від 02.09.2016 за №01.1-33/1890 останнім роз'яснено, що законодавством не передбачено повноважень обласних державних адміністрацій у сприянні в отриманні земельних ділянок.

Так, надання земельних ділянок комунальної власності на території міста Бровари у власність громадян належить до виключної компетенції (власних повноважень) Броварської міської ради.

Крім того, зазначено, що в апеляційній скарзі позивач вже просить стягнути моральні та матеріальні збитки вже у розмірі 10 000 грн, замість 1 грн. як про це зазначено в його позовній заяві.

Частиною п'ятою статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Як вбачається з апеляційної скарги, позивач в апеляційній скарзі, крім іншого збільшив вимоги щодо компенсації завданих Головою Київської міської державної адміністрації матеріальних збитків в розмірі 10 000 грн, стягненні з Голови Київської міської державної адміністрації коштів в розмірі 10 000 грн, та щодо відшкодування моральних збитків в розмірі 10 000 грн та стягненні з Голови Київської міської державної адміністрації коштів в розмірі 10 000 грн, які не заявлялись в суді першої інстанції в такому розмірі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 має посвідчення інваліда ІІ групи, що надає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а також посвідчення інваліда ІІІ групи, що надає йому право на пільги та переваги, встановлені законодавством СРСР і радянських республік для інвалідів Вітчизняної війни (а.с. 5).

16 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до голови Київської обласної державної адміністрації з заявою за вх. № Л 29.3181.1 «Про сприяння в отриманні земельної ділянки, відповідно пільг передбачених законодавством», в якій просив сприяти в пільговому отриманні земельної ділянки під будівництво та обслуговування жилого будинку в розмірі 0, 10 га на території м. Бровари. Також просив, у разі, якщо неможливо надати земельну ділянку, то виділити кошти на придбання земельної ділянки в м. Бровари й розглянути питання на комісії з питань дотримання земельного законодавства (а.с. 6-7).

Листом від 02.09.2016 за №01.1-33/1890 директором Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації роз'яснено ОСОБА_3 порядок надання земельної ділянки громадянину відповідно до ст. 118 ЗК України та зазначено, що законодавством не передбачено повноважень обласних державних адміністрацій щодо сприяння в отриманні земельних ділянок, зокрема, в межах міста.

Крім того, роз'яснено право звернутися за захистом порушених прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (а.с. 8-9).

Також, 16.08.2016 позивач звернувся зі скаргою до Голови Київської обласної державної адміністрації на дії Броварської міської ради та міського голови м. Бровари, яка була зареєстрована за вхідним номером № Л.29.3168.1 (а.с.10), однак відповіді не отримав.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу надано обґрунтовану відповідь на його звернення від 16.08.2016 за вх. № Л 29.3181.1, в якій відсутня інформація, яку можна вважати недостовірною, та відсутні будь-які висновки щодо примушування позивача вчиняти якісь дії. Відтак, позовні вимоги про визнання протиправними /дії/ бездіяльність Голови Київської обласної державної адміністрації Мельничук Максима Дмитровича, за надання недостовірної інформації, щодо заборони отримувати земельну ділянку в пільговому порядку, за примушення позивача отримувати земельну ділянку в загальному порядку, також не надання правової оцінки рішенню Броварської міської ради від 04.08.2016, за відмову запросити позивача на розгляд його заяви, за ненадання роз'яснення щодо оскаржуваного рішення в відповіді від 02.09.2016; та зобов'язання відповідача надати позивачу достовірну, вмотивовану та обґрунтовану відповідь на його заяву, відповідно ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням його прав на пільгове отримання земельної ділянки та запросити його на розгляд заяви є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки при розгляді даної справи позивачем не доведено завдання йому матеріальної шкоди та моральних збитків діями відповідача, тому позовні вимоги про компенсування завданих відповідачем матеріальних збитків в розмірі 1 гривни, стягнення з відповідача коштів в розмірі 1 гривни та відшкодуванням позивачу моральних збитків в розмірі 1 гривни (однієї гривни), й стягненням з відповідача коштів в розмірі 1 гривни задоволенню не підлягають.

При цьому, позивачем не підтверджено витрати на підготовку позовної заяви у розмірі 500 грн та копіювання позовної заяви у розмірі 100 грн, тому у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат необхідно відмовити.

Також, позовні вимоги про зобов'язання відповідача надати йому та суду звіт про виконання судового рішення є необгрунтованими, оскільки покладення на відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не є обов'язком, а є правом суду.

Разом з тим, у зв'язку із тим, що відповідачем до суду не надано жодних заперечень щодо доводів позовних вимог, пояснень чи доказів, які підтверджують розгляд скарги ОСОБА_3 від 16.08.2016 у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність голови Київської обласної державної адміністрації, яка полягає у ненаданні відповіді на скаргу ОСОБА_3, зареєстровану за №Л.29.3168.1 від 16.08.2016 та зобов'язання голови Київської обласної державної адміністрації розглянути вказану скаргу позивача, зареєстровану за №Л.29.3168.1 від 16.08.2016, у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян», слід задовольнити.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до частині першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Частинами першою-другою статті 16 Закону №393/96-ВР визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, організацій і підприємств особисто.

Статтею 18 вищезазначеного Закону передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

У відповідності до ст. 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.

Статтею 35 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцеві державні адміністрації на відповідній території взаємодіють з сільськими, селищними і міськими радами, їх виконавчими органами та сільськими, селищними і міськими головами, сприяють у здійсненні ними власних повноважень місцевого самоврядування, зокрема у вирішенні питань економічного, соціального та культурного розвитку відповідних територій, зміцнення матеріальної та фінансової бази місцевого самоврядування, контролюють виконання наданих їм законом повноважень органів виконавчої влади, розглядають та враховують у своїй діяльності пропозиції депутатів, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб. Місцеві державні адміністрації не мають права втручатися у здійснення органами місцевого самоврядування власних повноважень.

Згідно з частиною першою ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини першої ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, надання земельних ділянок із земель комунальної власності на території міста Бровари у власність громадян належить до виключної компетенції Броварської міської ради.

Як свідчать матеріали справи, 16 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до голови Київської обласної державної адміністрації з заявою за вх. № Л 29.3181.1 «Про сприяння в отриманні земельної ділянки, відповідно пільг передбачених законодавством», в якій просив сприяти в пільговому отриманні земельної ділянки під будівництво та обслуговування жилого будинку в розмірі 0, 10 га на території м. Бровари. Також просив, у разі, якщо неможливо надати земельну ділянку, то виділити кошти на придбання земельної ділянки в м. Бровари й розглянути питання на комісії з питань дотримання земельного законодавства (а.с. 6-7).

Листом від 02.09.2016 за №01.1-33/1890 директором Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації роз'яснено ОСОБА_3 порядок надання земельної ділянки громадянину відповідно до ст. 118 ЗК України та зазначено, що законодавством не передбачено повноважень обласних державних адміністрацій щодо сприяння в отриманні земельних ділянок, зокрема, в межах міста (а.с. 8-9).

Крім того, роз'яснено право звернутися за захистом порушених прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

З огляду на вказане, позивачу надано обґрунтовану відповідь на його звернення від 16.08.2016 за вх. № Л 29.3181.1, в якій відсутня інформація, яку можна вважати недостовірною, та відсутні будь-які висновки щодо примушування позивача вчиняти якісь дії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправними /дії/ бездіяльність голови Київської обласної державної адміністрації Мельничук Максима Дмитровича, за надання недостовірної інформації, щодо заборони отримувати земельну ділянку в пільговому порядку, за примушення позивача отримувати земельну ділянку в загальному порядку, також не надання правової оцінки рішенню Броварської міської ради від 04.08.2016, за ненадання роз'яснення щодо оскаржуваного рішення в відповіді від 02.09.2016; та зобов'язання відповідача надати позивачу достовірну, вмотивовану та обґрунтовану відповідь на його заяву, відповідно ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням його прав на пільгове отримання земельної ділянки та запросити його на розгляд заяви є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки з матеріалів справи не вбачається доказів щодо спричинення позивачу матеріальної шкоди та моральних збитків діями відповідача, відтак позовні вимоги: про компенсацію завданих відповідачем матеріальних збитків в розмірі 1 гривни, стягнення з відповідача коштів в розмірі 1 гривни та відшкодуванням позивачу моральних збитків в розмірі 1 гривни (однієї гривни), й стягненням з відповідача коштів в розмірі 1 гривни також задоволенню не підлягають.

Як свідчать матеріали справи, 16.08.2016 позивач звернувся зі скаргою до Голови Київської обласної державної адміністрації на дії Броварської міської ради та міського голови м. Бровари, яка була зареєстрована за вхідним номером № Л.29.3168.1 (а.с. 10).

Однак, відповіді на таку скаргу позивач не отримав як до пред'явлення позову, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Вказані обставини не були спростовані відповідачем відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність голови Київської обласної державної адміністрації, які полягає у ненаданні відповіді на скаргу ОСОБА_3, зареєстровану за №Л.29.3168.1 від 16.08.2016 та зобов'язання голови Київської обласної державної адміністрації розглянути вказану скаргу позивача, зареєстровану за №Л.29.3168.1 від 16.08.2016 року, у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян», підлягають задоволенню.

Однак, оскільки позивачем не підтверджено витрати на підготовку позовної заяви у розмірі 500 грн та копіювання позовної заяви у розмірі 100 грн, тому у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат необхідно відмовити.

Також, позовні вимоги про зобов'язання відповідача надати йому та суду звіт про виконання судового рішення є необгрунтованими, оскільки покладення на відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у відповідності до вимог статті 382 КАС України не є обов'язковим, а є правом суду, а тому з урахуванням характеру спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не вбачає необхідності у зобов'язанні відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції є заінтересований у вирішенні даної справи, зважаючи на злочинні рішення суду, які були повністю чи частково скасовані судом апеляційної інстанції, та оскільки суддя Петришин Н.М. має упереджене ставлення до позивача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді-доповідача суду першої інстанції в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи не вбачається.

Крім того, незгода позивача з процесуальними рішеннями судді та підстави, наведені у заяві про відвід судді-доповідача від 21.12.2017, не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликають сумнів у його неупередженості.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно не запропонував позивачу залучити другого відповідача, який має нести відповідальність, не встановив належного відповідача та не залучив іншого відповідача, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.

Статтею 52 КАС України в редакції на час подання адміністративного позову встановлено, що суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Аналогічні норми викладено у статті 48 КАС України в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення.

З позовної заяви позивача вбачається, що останнім заявлені вимоги до голови Київської обласної державної адміністрації, посаду якого займав Мельничук Максим Дмитрович.

Голова Київської обласної державної адміністрації як посадова особа наділена законом певними управлінськими функціями та повноваженнями, в тому числі і на розгляд звернень громадян.

За правилами статті 8 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Голови місцевих державних адміністрацій набувають повноважень з моменту призначення.

Згідно статті 9 вказаного Закону повноваження голів місцевих державних адміністрацій припиняються Президентом України у разі: 1) порушення ними Конституції України і законів України; 2) втрати громадянства, виявлення факту подвійного громадянства; 3) визнання судом недієздатним; 4) виїзду на проживання в іншу країну; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком суду; 6) порушення вимог несумісності; 7) за власною ініціативою Президента України з підстав, передбачених цим Законом та законодавством про державну службу; 8) висловлення недовіри більшістю (дві третини) голосів від складу відповідної ради; 9) подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням.

Судом встановлено, що голова Київської обласної державної адміністрації ОСОБА_8 09 вересня 2016 року звільнений з цієї посади, та на цю посаду призначено з 28 жовтня 2016 року Горгана О. Л.

З урахуванням вказаних обставин, необхідності для заміни відповідача не було, оскільки відповідачем визначено голову Київської обласної державної адміністрації.

У разі звільнення такої посадової особи, всі повноваження за посадою переходять до іншої призначеної посадової особи, у нашому випадку до голови Київської обласної державної адміністрації.

За правилами частини третьої статті 38 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов'язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обгрунтовану відповідь. Посадові особи проводять особистий прийом громадян у порядку, визначеному законом.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає правильним рішенням суду першої інстанції щодо зобов'язання саме голову Київської обласної державної адміністрації розглянути звернення позивача від 16.08.2017 щодо оскарження дій у порядку та в терміни, що передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Що стосується доводів апелянта про необхідність визнання дій відповідача протиправними щодо відмови запросити позивача на розгляд заяви останнього, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено в цій частині вимог з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема: бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, в тому числі: на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач як у заяві «Про сприяння в отриманні земельної ділянки, відповідно пільг передбачених законодавством», зареєстровану за №Л.29.3168.1 від 16.08.2016, так і у скарзі на дії Броварської міської ради та міського голови м. Бровари просив повідомити заявника про час та місце розгляду заяви (а.с. 7, 10), при цьому не зазначив про запрошення його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає відсутність протиправних дій відповідача щодо не запрошення позивача на розгляд вищевказаної заяви, а тому доводи апелянта не приймаються до уваги.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено: 29 травня 2018 року.