Справа № 808/3499/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 березня 2018 року Справа № 808/3499/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складіголовуючого судді Бойченко Ю.П., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 72300)

до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (вул. Глісерна, 14, м.Запоріжжя, 69063)

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2017 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: скасувати постанову відповідача №005465 від 24.10.2017; закрити адміністративне провадження щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначив, що в наданій йому копії акта не зазначено конкретні обставини та суть правопорушення, а також акт складено по відношенню до іншої особи, під час складання адміністративного матеріалу були порушені права позивача, відповідно і постанова про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу має бути скасована.

Ухвалою суду від 20.11.2017 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову до 20.11.2017.

У визначений судом строк позивач усунув недоліки позову, про які йшлося в ухвалі судді від 20.11.2017.

Ухвалою суду від 26.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження на 18.01.2018.

Ухвалою суду від 18.01.2018 провадження у справі відкладено до 06.02.2018.

Ухвалою суду від 06.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 01.03.2018.

Позивач та/або представник позивача в судове засідання, призначене на 01.03.2018, не з'явились. Про дату, час та місце були повідомлені судом належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надали.

01.03.2018 представник відповідача надав клопотання (вх.№6938) про те, що проти позову заперечує та просить розглянути справу в порядку письмового провадження без участі відповідача.

За таких обставин та керуючись частиною 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, справа розглядається в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

Судом встановлено, що 04.10.2017 посадовими особами відповідача було проведено перевірку вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої було складено акт АР № 091936.

Зі змісту акту вбачається, що було перевірено автомобіль «Opel», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та виявлено надання послуг з перевезення пасажирів на таксі без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: ліцензії. В графі пояснення водія про причини порушень зазначено (мовою оригіналу) : «Оказываю услуги по перевозке на такси. ЧП нет. О том, что лицензия не действительна без ЧП не знал». Також міститься підпис та прізвище, ім'я, по-батькові- Стойкович А.Б.

На підставі акту перевірки АР№091936, заступником начальника відповідача складено постанову № 005465 від 24.10.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно позивача та визначено суму штрафу у розмірі 1700 грн.за порушення вимоги ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст. 60 цього Закону.

Вищезазначену постанову позивач отримав 04.11.2017, про що свідчить копія витягу ПАТ «Укрпошта».

Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду з вимогою її скасування.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон №2344).

Статтею 5 Закону №2344 визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 11 статті 6 Закону №2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567) передбачено процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Згідно з Порядком №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

При цьому, згідно ст. 1 Закону №2344, автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; а водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до ч.5 ст. 39 Закону №2344 необхідні такі документи для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

-для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

-для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно ч.6 ст. 39 Закону № 2344необхідно мати такі документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

-для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

-для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344 передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензії - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, як вбачається з матеріалів справи у позивача були наявні всі документи, які необхідні для здійснення діяльності з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі та передбачені ст. 39 Закону № 2344, зокрема, ліцензія серія АВ № 610689 від 15.02.2012 (строк дії необмежений) та ліцензійна картка.

Крім того, акт проведення перевірки АР №091936 від 04.10.2017 складено відносно ОСОБА_2, а постанова № 005465 від 24.10.2017 прийнята відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, тобто протокол на підставі якого складена оскаржувана постанова складений відносно іншої ніж позивач особи і відповідачем суду не наданодоказів перебування цієї особи у будь-яких відносинах із позивачем.

Стосовно вимоги позивача про закриття адміністративного провадження щодо його притягнення до адміністративної відповідальності суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів наявності провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова є постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, тобто штрафу визначеного Законом № 2344, а не штрафу визначеного Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За відсутності доказів щодо наявності провадження про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за Кодексом України про адміністративні правопорушення у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про закриття такого провадження, через що у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи надані позивачем докази та відсутність відзиву відповідача, суд вважає позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови обґрунтованими, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки, відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позовфізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 72300) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (вул. Глісерна, 14, м. Запоріжжя, 69063) про скасування постанови- задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області № 005465 від 24жовтня 2017 року про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути на користьфізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) сплачений судовий збір в розмірі 320,00(триста двадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 06.03.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко