Справа № 2а-0870/8158/11
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року

Київ

справа №2а-0870/8158/11

адміністративне провадження №К/9901/8340/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2011 (головуючий суддя: Шара І.В.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 (головуючий суддя: Проценко О.А., суддів: Дурасова Ю.В., Туркіна Л.П.)

у справі № 2а-0870/8158/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАРА»

до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАРА» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області (далі - відповідач, ОДПІ), в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.04.2011 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2011 року на загальну суму 333153,00 грн. та застосування штрафних (фінансових санкцій (штрафів) у сумі 1,00 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2011, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.04.2011 № .

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.4 пункту 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР), ст.ст. 7, 9 та 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судами при вирішенні спору не було враховано доказів на підтвердження відсутності поставки позивачу від ТОВ «Батекс» товару.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Підставою для зменшення у податковому обліку позивача за січень 2011 року суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 333153,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 1,00 грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням від 29.04.2011 № , з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 29.04.2011 № 583/23/19273338. Згідно з цим актом підприємство порушило норми пункту 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК), у результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за січень 2011 року на 333653,00 грн., внаслідок завищення сум податкового кредиту за листопад, грудень 2010 року на 135693,00 грн. та 197460,00 грн. відповідно, сформованого за податковими накладними від ТОВ «Батекс» за безтоварними господарськими операціями з поставки. Висновок про безтоварність господарських операцій між позивачем та цим постачальником обґрунтований відсутністю доказів транспортування товарно-матеріальних цінностей позивачу від цього постачальника.

У судовому процесі встановлено, що за наслідками поставки позивачу від ТОВ «Батекс» товару (вертикальний оброблювальний центр DAHLIH модель MCV-860 з ЧПУ FANUC 0i-MD; лазерний станок FO M2 3015 NT з ЧПУ AMNC), від імені цього постачальника на адресу позивача виписані накладні та податкові накладні, на підставі яких позивач задекларував суми податкового кредиту у податковому обліку з ПДВ за листопад, грудень 2010 року.

У відповідності до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

При цьому законодавцем передбачається реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податку на додану вартість на включення сум податку, сплачених постачальнику у складі ціни за товари (послуги), до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг)

Заперечуючи проти позову та обґрунтовуючи правомірність зменшення у податковому обліку позивача сум бюджетного відшкодування з ПДВ, сформованого за рахунок сум податкового кредиту за податковими накладними, виписаними від ТОВ «Батекс», ОДПІ у судовому процесі посилалась на відсутність реального характеру поставки позивачу від ТОВ «Батекс» товару з огляду на відсутність доказів транспортування товару. Крім того, ОДПІ посилається на інформацію, яка міститься у підсистемі «Митниця», зокрема щодо ввезення по ВМД від 19.08.2010 № 100000019/2010/655773 іншого обладнання, ніж було предметом поставки позивачу.

Суди попередніх інстанцій на підставі оцінки досліджених в судовому процесі доказів, а саме: копії договорів купівлі-продажу обладнання, специфікацій до них, накладних, податкових накладних, товарно-транспортної накладної, міжнародної товарно-транспортної накладної, актів прийому-передачі обладнання, акту вводу в експлуатацію, платіжних доручень, ВМД від 19.08.2010 № 100000019/2010/655773- за відсутності з боку ОДПІ інших доводів та доказів, які б беззаперечно спростовували відсутність реального характеру поставки позивачу від ТОВ «Батекс» товарів, - зробили юридично правильний висновок про недоведеність з боку ОДПІ на виконання процесуального обов'язку, встановленого нормою частини другої ст. 71 КАС України (у редакції, чинній на дату ухвалення оскаржуваних судових рішень), правомірності зменшення у податковому обліку позивача сум податкового кредиту та сформованого з його врахуванням сум бюджетного відшкодування з ПДВ. Оцінка доказів судами зроблена з дотриманням норм ст. 86 КАС України (у редакції, чинній на дату ухвалення оскаржуваних судових рішень). Доводи контролюючого органу щодо того, що за ВМД від 19.08.2010 № 100000019/2010/655773 було імпортовано інше обладнання ніж було предметом поставки позивачу, були спростовані у судовому процесі на підставі оцінки доданої до матеріалів справи копії вищевказаної ВМД (а.с. 114-115).

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко