Справа № 813/1045/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа №813/1045/18
16 травня 2018 року

зал судових засідань №9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:
представника позивача Хлань В.М.,

відповідача Дідуха Ю.К.,

представника третьої особи Крутського В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Військової частини НОМЕР_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в:
Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), в якому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану ним державі через особисту неправомірну бездіяльність під час проходження військової служби в сумі 109717,96грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ти, що у ході вивчення ефективності представницької діяльності щодо захисту інтересів держави у сфері використання бюджетних коштів для потреб оборони виявлено матеріальну шкоду державі в особі ВЧ НОМЕР_1 на загальну суму 109717,96грн. Встановлено, що відповідач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 у військовому званні «майор» на посаді заступника начальника штабу. 13.12.2017 згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 265 відповідач був виключений зі списків особового складу, з підстав його звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я. За час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_1 завдав майнову шкоду державі в особі ВЧ НОМЕР_1 , не зберіг повністю передане йому на відповідальне зберігання означене державне майно та частину його втратив, чим порушив вимоги ст.ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV та положення постанови Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» щодо бережливого ставлення до довіреного озброєння, техніки та іншого військового майна, вжиття заходів до запобігання шкоди. 06.11.2017 відповідача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення за п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». За результатом проведення службового розслідування встановлено, що втрата військового майна, тобто матеріальна шкода стала внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності військовослужбовця, майора ОСОБА_1 під час проходження військової служби у позивача. У зв`язку з тим, що шкода завдана державі, в особі ВЧ НОМЕР_1 , з захистом інтересів держави з позовом до суду звернулася ВЧ НОМЕР_1 та просить стягнути з відповідача на користь держави спричинену матеріальну шкоду у розмірі 109717,96грн.

Відповідач заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву до суду не надав.

Третя особа пояснення на позовну заяву суду не надала.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив частково. Заперечує щодо відшкодування шкоди саме у трикратному розмірі, погоджується, що не вжив належних заходів забезпечення схоронності майна.

Представник третьої особи в судовому засідання позовні вимоги ВЧ НОМЕР_1 підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_1 у період з 05.05.2016 до 13.12.2017 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 у військовому званні «майор» на посаді заступника начальника штабу.

Між командуванням ВЧ НОМЕР_2 та військослужбовцем, заступником начальника штабу ВЧ НОМЕР_2 майором ОСОБА_1 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

ОСОБА_1 в судових засіданнях не заперечував того, що він особисто прийняв зазначені вироби, що підтверджується актами: №В2380 від 06.07.2016; №В2379 від 06.070.2016; №В2378 від 06.07.2016, №В2377 від 06.07.2016(а.с.28-59).

На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 04.12.2017 №291 та у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Сил України затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 №82 (зі змінами), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.03.2004 за №385/8984, проведено службове розслідування за фактом виникнення нестачі майна відповідно до актів технічного стану виробів 1В19-1 №МФ3812, 1В18-1 №ЛД5335, 1В18-1 №ИД3851, 1В18-1 №ИД3594 з метою з`ясування причин та умов, виникнення нестачі майна ВЧ НОМЕР_2 , та встановлення ступеню вини посадових осіб.

Судом також встановлено, що під час проходження військової служби відповідачем було отримано та видано особовому складу військове майно, що підтверджується поясненням ОСОБА_1 (а.с.60-61).

Факт виявлення нестачі військового майна, є можливим внаслідок неналежного відношення до збереження військового майна та виконання службових обов`язків з боку майора ОСОБА_1 , який не забезпечив належного його зберігання, що в результаті призвело до втрати військового майна виробів:

-1В19-1 № МФЗ 812 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № ИОЗУТ8133);

-1В18-1 № НОМЕР_4 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № И06УТ3584);

-1В18-1 № ЛД5335 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № Х09УТ4794);

-1В18-1 № НОМЕР_5 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № И07УТ5359).

Однак, згідно з довідками-розрахунками №№1-4 ВЧ НОМЕР_1 нестача майна номенклатури служби РАО виробів, а саме: 1В19-1 № МФЗ 812 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № ИОЗУТ8133); 1В18-1 № НОМЕР_4 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № И06УТ3584); 1В18-1 № ЛД5335 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № Х09УТ4794); 1В18-1 № НОМЕР_5 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № И07УТ5359), виявлених під час інвентаризації у ВЧ НОМЕР_2 станом на 01.12.2017 становить 34584,99грн., а з урахуванням кратності - 111423,69грн. (а.с.66-95).

За результатами перевірки складено акт від 05.12.2017, яким стверджується, що перевірка фактичної наявності пального проводилась в присутності матеріально відповідальних осіб та членів внутрішньо-перевірочної комісії (а.с.17-27).

Відповідно до акта службового розслідування від 05.12.2017, затвердженого командиром ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в ході проведення службового розслідування проаналізовано облікові документи, прихідно-розхідні документи фінансової служби, прихідно-розхідні документи по службі пального, акти проведення інвентаризації ПММ ВЧ НОМЕР_2 ; відібрані пояснення у військовослужбовців та працівників НОМЕР_6 , в обов`язки яких входить організація, контроль за рухом та забезпеченням ПММ, вивчено та проаналізовано роботу посадових осіб щодо організації та забезпечення контролю, зберігання, витрати пально-мастильних матеріалів у ВЧ НОМЕР_7 .

Актом службового розслідування від 05.12.2017 запропоновано за неналежне виконання службових обов`язків, недопущенням подібних випадків в подальшому заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_2 майора ОСОБА_1 притягнути до підвищеної матеріальної відповідальності на суму 111423,39грн., притягнути до дисциплінарної відповідальності- оголосити сувору догану, позбавити премії за травень 2017року у повному обсязі, зменшити розмір щомісячної додаткової грошової винагороди за грудень 2017року до 0% місячного грошового забезпечення, відповідно до довідок-розрахунків занести нестачу в книгу обліку витрат по службі.

Крім цього, згідно з витяом з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 з адміністративно-господарської діяльності від 12.12.2017 №299 «Про результатів службового розслідування за фактом нестачі майна відповідно актів технічного стану виробів 1В19-1 №МФ3812, 1В18-1 №ЛД5335, 1В18-1 №ИД3851, 1В18-1 №ИД3594» вбачається, що наказано заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_2 майора ОСОБА_1 притягнути до підвищеної матеріальної відповідальності на суму 111423,39грн., притягнути до дисциплінарної відповідальності- оголосити сувору догану, позбавити премії за травень 2017року у повному обсязі, зменшити розмір щомісячної додаткової грошової винагороди за грудень 2017року до 0% місячного грошового забезпечення, відповідно до довідок-розрахунків занести нестачу в книгу обліку витрат по службі (а.с.96-102).

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 265 від 13.12.2017 відповідача було виключено зі списків особового складу, з підстав його звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я.

При виключенні ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 13.12.2017 № 265 на покриття згаданої заборгованості із заподіяної шкоди було утримано 1705,73грн., про що свідчить платіжне доручення від 19.12.2017 № 273(а.с.104).

З огляду на вказане, суд встановив, що після звільнення з лав Збройних Сил України, ОСОБА_1 частково сплатив кошти в сумі 1705,73грн. за нестачу військового майна.

Вказане втрачене військове майно, за вищезазначеними нарядами було передано ВЧ НОМЕР_1 , обліковано за нею та згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 18.01.2018 №27 є її нестачею, про що свідчать відповідні записи у Книгах обліку нестач та грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 (а.с.110-116).

Судом встановлено, що на даний час сума заборгованості ОСОБА_1 перед ВЧ НОМЕР_1 складає 109717,96грн.

Оскільки ОСОБА_1 не відшкодував таку заборгованість, відтак позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення з нього на користь ВЧ НОМЕР_1 матеріальної шкоди, завдану ним державі через особисту неправомірну бездіяльність під час проходження військової служби в сумі 109717,96грн.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За положенням ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Проходження військової служби в Збройних Силах України, врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153), Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 № 880 «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості», агрегати, запасні частини, інструменти, прилади і приладдя до озброєння, військової техніки, устаткування, апаратури, засобів зв`язку, технічних засобів охорони і до обчислювальної техніки, за оптичні прилади, імпортні електрифіковані інструменти, пальне, масло і мастила, спирти і спеціальні рідини, паливо відшкодовуються у трикратному розмірі.

Відповідно до п. 7 розд. III Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440 та заюстованої 27.09.2017 за № 1192/31060 (далі за текстом - Інструкція з обліку військового майна), наряд на видавання (приймання) є підставою для оформлення первинних документів на одноразове відпускання (відвантаження, відправлення, приймання, передавання) військового майна одному вантажоодержувачу (від одного вантажовідправника, здавальника).

Згідно із п. 53 розд. V Інструкції з обліку військового майна, передавання озброєння, військової техніки, іншого військового майна, які обліковуються за номерами і технічним станом, з однієї частини до іншої здійснюється на підставі нарядів на видавання (приймання) служб забезпечення органів військового управління за актами приймання-передачі основних засобів зі складанням акта технічного стану. При цьому в наряді на видавання (приймання) служб забезпечення органів військового управління на зразки (комплекти) озброєння та військової техніки, які змонтовані на автомобільному (бронетанковому) шасі, в обов`язковому порядку вказуються відповідні базові шасі, а в актах технічного стану - їх обліково-номерні показники.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. За необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, у відношенні військовослужбовців ст. 11 Статуту встановлюється ряд обов`язків, в тому числі і обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В п. 28 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних суді» закладено, що у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі.

У разі якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас чи у відставку або така особа вибула з військової частини, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Отже, спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби, є публічно- правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Крім цього, згідно з ст.1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство оборони України відповідно до покладених на нього завдань звітує перед Кабінетом Міністрів України про використання виділених коштів, здійснює в установленому порядку у межах своїх повноважень функції з управління об"єктами державної власності, що належать до сфери управління Міністерства, здійснює управління військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, забезпечує в установленому порядку здійснення господарської діяльності, керує економічною і фінансовою роботою у Збройних Силах, виконує інші функції, пов`язані з реалізацією покладених на Міноборони України завдань.

Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, об`єднань, з"єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Військова частина НОМЕР_1 є органом військового управління в системі Збройних Сил України, має самостійний баланс та печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та є юридичною особою.

Командир військової частини НОМЕР_1 , являючись військовослужбовцем ЗС України, несе повну відповідальність за діяльність підпорядкованої ВЧ НОМЕР_1 , за стан і ефективне використання закріпленого за нею державного майна, за витрачання грошових коштів, а також за вжиття вичерпних заходів з метою погашення дебіторської заборгованості перед військовою частиною НОМЕР_2 .

Як встановлено судом в судовому засіданні, ОСОБА_1 у період з 05.05.2016 до 13.12.2017 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 у військовому званні «майор» на посаді заступника начальника штабу.

Крім цього, як вбачається зі службового розслідування (акт від 06.12.2017 № 3056), проведеного у ВЧ НОМЕР_2 , відповідач у рахунок наряду від 06.04.2016 № 342/2М11/16-469 командира ВЧ НОМЕР_8 - служба забезпечення органу військового управління, на підставі наряду від 06.04.2016 №В - 1059/4 командира ВЧ НОМЕР_9 - вантажовідправник, відповідно актів технічного стану №№ В2380, В2379, В2378, В2377, у липні 2016 року для військової частини НОМЕР_1 - вантажоодержувач отримав на своє відповідальне матеріальне зберігання такі вироби:1В19-1 № МФЗ 812 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № ИОЗУТ8133); 1В18-1 № ИД3851 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № И06УТ3584); 1В18-1 № ЛД5335 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № Х09УТ4794);1В18-1 № НОМЕР_5 на базовому шасі (БТР 60 ПБ № И07УТ5359).

ОСОБА_1 в судових засіданнях не заперечував того, що він особисто прийняв зазначені вироби, що підтверджується актами: №В2380 від 06.07.2016; №В2379 від 06.070.2016; №В2378 від 06.07.2016, №В2377 від 06.07.2016.

З метою з`ясування причин та умов, виникнення нестачі майна ВЧ НОМЕР_2 , та встановлення ступеня вини посадових осіб проведено службове розслідування за фактом виникнення нестачі майна відповідно до актів технічного стану виробів 1В19-1 №МФ3812, 1В18-1 №ЛД5335, 1В18-1 №ИД3851, 1В18-1 №ИД3594.

ОСОБА_1 унаслідок особистої бездіяльності, недбалого ставлення до своїх службових обов`язків, не зберіг повністю передане йому на відповідальне зберігання означене державне майно та частину його втратив, чим порушив вимоги ст.ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі за текстом - Статут) та положення постанови Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» щодо бережливого ставлення до довіреного озброєння, техніки та іншого військового майна, вжиття заходів до запобігання шкоди, тим самим завдав матеріальну шкоду військовій частині НОМЕР_1 , розмір якої згідно її довідки-розрахунок №№ 1-4 складає 34584,99грн.

Відповідач в межах провадження указаного розслідування свою вину та розмір шкоди не заперечував. Недбалість до переданого йому під звіт майна пояснив некомпетентністю та зобов`язався усе утрачене відшкодувати.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості» №880 від 02.11.1995 затверджено перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості.

Відповідно до змісту Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 року № 880, передбачено випадки застосування десятикратності, п`ятикратності, трикратності, двократності співвідношення до заподіяної шкоди, яка відшкодовується винними особами.

Згідно з зазначеною вище Постановою, агрегати, запасні частини, інструменти, прилади і приладдя до озброєння, військової техніки, устаткування, апаратури, засобів зв`язку, технічних засобів охорони і до обчислювальної техніки, за оптичні прилади, імпортні електрифіковані інструменти, пальне, масло і мастила, спирти і спеціальні рідини, паливо відшкодовуються у трикратному розмірі.

Відповідно до довідкок-розрахунків на втрачене військове майно речової служби військовослужбовцем ОСОБА_1 , останній має відшкодувати грошові кошти в сумі 109717,96грн.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ВЧ НОМЕР_1 про стягнення шкоди є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1762,00грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
адміністративний позов задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_11 ) матеріальну шкоду, завдану ним державі через особисту неправомірну бездіяльність під час проходження військової служби в сумі 109717 (сто дев`ять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 96коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_11 ) судовий збір в сумі 1762(одна тисяча сімсот шістдесят два)грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.05.2018.

Суддя Лунь З.І.