Справа № 820/3900/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 травня 2018 р. № 820/3900/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа - Головне управління ДФС у Харківській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (місцезнаходження: 61001, м. Харків, пл. Захисників України, 7/8), третя особа - Головне управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46), в якому просить суд зняти арешт зі всього майна та грошових коштів, що належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, накладений постановами державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про арешт майна боржника та арешт грошових коштів боржника від 30.04.2014 року в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №Ф-308, виданої 20.02.2014 року ДПІ у Московському районі м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_1 суми боргу на користь держави у розмірі 1029,18 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у серпні 2017 року при намаганні продати належний йому на праві власності автомобіль Volkswagen Passat 1.8, державний номерний знак НОМЕР_2, у відповідному сервісному центрі МВС він дізнався, що на належний йому автомобіль накладено арешт постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 30.04.2014 року.

Після звернення до відповідного відділу державної виконавчої служби із запитом щодо підстав накладення арешту на належне йому майно, було повідомлено, що арешт накладено в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №Ф-308, виданої 20.02.2014 року ДПІ у Московському районі м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_1 суми боргу на користь держави у розмірі 1029,18 гривень.

При цьому, як зазначає позивач, борг за зазначеною вимогою він сплатив ще 21.07.2015 року, про що 16 серпня 2017 року Головним управлінням ДФС у Харківській області йому було видано повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за №7240/9/20-40-17-10, в якому ГУ ДФС у Харківській області повідомляє Московським відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про сплату боргу ФОП ОСОБА_1 боргу за внесками на загальнообов'язкове державне соціальне страхування й вимогу №Ф-308 від 20.02.2014 року на суму 1029,18 грн. вважати відкликаною у зв'язку зі сплатою до моменту направлення.

Також Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області повідомив, що не має можливості закрити виконавче провадження та зняти арешт з усього майна боржника, у зв'язку з тим, що дане виконавче провадження на виконанні у відділі не перебуває, а завершене 22.05.2014 року, до погашення боргу боржником.

Ухвалою від 22 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач, у встановлений судом строк, правом надати відзив не скористався.

Представник третьої особи до суду з'явився та у встановлений судом строк, через канцелярію суду надав відзив, у якому зазначив, що станом на 20.02.2014 року ФОП ОСОБА_1 мав борг зі сплати єдиного соціального внеску на суму 1029,18 грн.

Керуючись приписами наказу №449 ДПІ в Московському районі м. Харкова була сформована вимога №Ф-308 від 20.02.2014 року про сплату єдиного соціального внеску на загальну суму 1029,18 грн. яка була направлена ФОП ОСОБА_1

Станом на 03.04.2014 року борг зі сплати єдиного внеску був не сплачений, а тому вище вказана вимога була направлена на виконання стягнення до Відділу державної виконавчої служби Московського району у м. Харкові.

Згідно інтегрованої картки платника податків борг зі сплати єдиного соціального внеску був погашений 21.07.2015 року.

Також зазначає, що ФОП ОСОБА_1 звертався до ГУ ДФС у Харківській області про відкликання вимоги №Ф-308 від 20.02.2014, на підставі чого ГУ ДФС у Харківській області направляло лист від 18.04.2018 №8674/9/20-40-17-10-22 до виконавчої служби Московського району про відкликання вимоги у зв'язку з погашенням боргу.

У судове засідання представник позивача та представник відповідача не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно вимог ч.4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

У ході проведення нотаріальних дій з метою продажу належного позивачу на праві власності автомобіль Volkswagen Passat 1.8, державний номерний знак НОМЕР_2, у відповідному сервісному центрі МВС йому стало відомо, що на зазначений автомобіль накладено арешт, та згідно даних МВС арешт накладено постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 30.04.2014 року.

З метою зняття накладеного арешту позивач звернувся до відповідного відділу державної виконавчої служби із запитом щодо підстав накладення арешту на належне йому майно, було повідомлено, що арешт накладено в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №Ф-308, виданої 20.02.2014 року ДПІ у Московському районі м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_1 суми боргу на користь держави у розмірі 1029,18 гривень.

Листом від 23.08.2017 №14.6-35/ДВ-3/35914 відповідач повідомив наступне, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчих проваджень відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії - було встановлено, що вимога №ф-308 виданий 20.02.2014 року, видана ДПЇ у Московському районі м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_1 суми боргу на користь держави у розмірі 1029,18 грн. надійшла в провадження державного виконавця відділу Мельник Ю.І. 08.04.2014 року.

08.04.2014 р. відповідно вимог ст.ст. 3, 18, 24 Закону України .«Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

30.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також винесена постанова про арешт коштів боржника.

22.05.2014 р. відповідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вищевказане виконавче провадження було знищено за строком зберігання, відповідно до п.9.9 Наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 р. «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік.

Згідно повідомлення про сплату боргу (недоїмки), яку надав до відділу ОСОБА_1 16.08.2017 року зазначено, що боржник повністю погасив борг 21.07.2015 року.

Також повідомлено позивача про те, що Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області не має можливості закрити виконавче провадження та зняти арешт з усього майна боржника, у зв'язку з тим, що дане виконавче провадження на виконанні у відділі не перебуває, а завершене 22.05.2014 року, до погашення боргу боржником (а.с. 14-15).

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі по тексту - Закон)

За приписами ст. 1 Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону в разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. (ч. 1 ст. 59 Закону)

Частиною четвертою даної статті Закону визначено підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. (ч. 5 ст. 59 Закону)

Наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 № 2274/5 затверджено Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби (надалі по тексту - Порядок). Порядок установлює основні правила роботи з документами в органах державної виконавчої служби, в тому числі порядок загального документування у районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділах державної виконавчої служби, діловодство з виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) у всіх органах державної виконавчої служби, оформлення документів, технічного забезпечення їх підготовки, контролю за виконанням документів, а також здійснення діловодних процесів - організації документообігу, формування справ і зберігання документів та поширюється на всю службову документацію.

Пунктом 9.4 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби передбачено, що зберігання завершених виконавчих проваджень здійснюється у спеціально відведеному для цієї мети приміщенні (робочій кімнаті) органу державної виконавчої служби і покладається на одного з працівників органу державної виконавчої служби, про що керівником цього органу видається відповідний організаційно-розпорядчий документ.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. (п. 9.10 Порядку)

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства, суд зазначає, що знищенню підлягають тільки завершені виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились.

Варто зазначити, що з листом відповідача від 23.08.2017 №14.6-35/ДВ-3/35914 вбачається, що у відділі на виконанні не перебуває виконавче провадження, за якими боржником є ФОП ОСОБА_1, а спірне виконавче провадження знищено за спливом строку зберігання.

Тобто, виконавче провадження щодо позивача є завершеним, що мало стати підставою для зняття накладеного на майно арешту.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги відсутність доказів існування виконавчого провадження відносно позивача, а також лист відповідача про знищення виконавчого документу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття арешту зі всього майна та грошових коштів, що належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа - Головне управління ДФС у Харківській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт зі всього майна та грошових коштів, що належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1), накладений постановами державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про арешт майна боржника та арешт грошових коштів боржника від 30.04.2014 року в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги №Ф-308, виданої 20.02.2014 року ДПІ у Московському районі м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_1 суми боргу на користь держави у розмірі 1029,18 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) витрати по оплаті судового збору в загальному розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (пл. Захисників України, 7/8, м. Харків, 61000).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.