Справа № 826/5301/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2018 року письмове провадження № 826/5301/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів : головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., розглянувши адміністративну справу:

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агросіндікат»
до третя особаДержавної фіскальної служби України Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області Головне управління ДФС у м.Києві
провизнання протиправними та скасування ППР, зобов'язання вчинити дії
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросіндікат» (надалі - ТОВ «Агросіндікат» та/або позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України та/або відповідач-1), Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (надалі - Іллічівська ОДПІ та/або відповідач-2), в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС у Одеський області (форма «Р») від 08.11.2016 № про нарахування грошового зобов'язання за платежем «податку на додану вартість» в загальної сумі 50 596 844 грн, в тому числі суми ПДВ 40 477 475 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10 119 369 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС у Одеський області (форма «В1») від 08.11.2016 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 10 672 431 грн, та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5 336 216 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС у Одеський області (форма «В4») від 08.11.2016 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 8 850 150 грн;

- визнати недійсною та скасувати реєстрацію податкових накладних ТОВ «Агросіндікат», зареєстрованих 13.09.2016 на суму ПДВ 60 000 055,81грн у Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язати Державну фіскальну службу України та Іллічівську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Державної фіскальної служби у Одеській області здійснити коригування даних електронного рахунку ГОВ «Агросіндікат» по збільшенню сум податку на додану вартість на цю суму (60 000 055,81 грн).

Судом залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДФС у м.Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача-1 про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки у вересні 2016 року невідомими особами від імені ТОВ «Агросіндікат» здійснили реєстрацію «фіктивних» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в кількості 723 штуки на загальну суму ПДВ 60 000 055,81 грн. Як наслідок протиправних дій стало фактичне викрадення з електронного рахунку ТОВ «Агросіндікат» - 60 000 055,81 грн.

Також, позивач зазначив, що він не здійснював жодних господарських операцій з ТОВ «АЕРО БУД КОМПАНІ», ТОВ «ТЕХНО-БУД СТРОЙ», ТОВ «МОСТГРУПІНВЕВСТ» та не перебуває та не перебував у жодних правовідносинах.

Позивач стверджує, що по факту викладення коштів ТОВ «Агросіндікат» 14.06.2016 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ Національної поліції в Одеській області.

Представник відповідача-1 проти позову заперечує, про що надав відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи.

Представник відповідача-2 в жодне судове засідання не прибув, письмових заперечень/пояснень по суті позову не надав, хоча був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду.

Представник третьої особи в судове засіданні не прибув, своєї позиції по суті заявлених позовних вимог не надав, хоча був повідомлений про час і місце судового розгляду.

На підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент проведення судового засідання), суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як слідує з матеріалів справи, головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість управління податків і зборів з юридичних осіб Погосовою Наталією Миколаївною, відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, на підставі п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за верпень2016 року ТОВ «Агросіндікат».

При перевірці використано: податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року від 20.09.2016 № та уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за серпень 2016 року від 28.09.2016 № та бази даних ДФС.

На порушення пп.201.10, ст.201, ст.187 Податкового кодексу України суб'єктом господарювання занижено податкові зобов'язання на суму ПДВ у розмірі 60 000 056 грн.

За результатами камеральної перевірки встановлено, що підприємство ТОВ «АГРОСІНДІКАТ» (), порушено пункти 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, «сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до держбюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду», «при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом...» та неправомірно зменшено сплату податкових зобов'язань за серпень 2016 року в розмірі 40 477 475 грн.

Також за результатами камеральної перевірки встановлено порушення пункту 100.4 статті 200 Податкового кодексу України, яким визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України, від'ємне значення податку на додану вартість, розраховане платником за результатами звітного (податкового) період), за заявою платника може бути задеклароване, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, до бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податків.

За результатами перевірки 19.10.2016 складено акт №1861/15-03-12-02/36769908 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Агросіндікат».

Не погоджуючись з висновками акта перевірки, Товариством у відповідності до п. 86.7 Податкового кодексу України подано заперечення (лист від 01.11.2016 р. № 1/11/16) на акт перевірки. Дані заперечення отримані Іллічівською ОДПІ 01.11.2016.

04.11.2016 листом №16277/10/15-03-12-02-18 Іллічівською ОДПІ відмовлено Товариству у розгляді заперечень з підстав порушення останнім граничного строку для подачі заперечень.

08.11.2016 Іллічівська ОДПІ, на підставі акта камеральної перевірки, прийнято податкові повідомлення - рішення №, № та №, які отримані Товариством 09.11.2016.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 08.11.2016 № (форма «Р») Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 50 596 844 грн., в тому числі: 40 477 475 грн - за основним платежем та 10 119 369 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Згідно податкового повідомлення-рішення від 08.11.2016 № (форма «В1») Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 10 672 431 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 5 336 216 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 08.11.2016 № (форма «В4») Товариству зменшено суму від'ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 8 850 150 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача-1, позивач використовуючи, надане йому ст.56 Податкового кодексу України право адміністративного оскарження рішень податкових органів, звернувся зі скаргою до Головного управління ДФС в Одеській області та просив призначити позапланову перевірку з питань, що стали предметом оскарження.

На виконання наказу Головного управління ДФС Одеській області від 26.12.2016 № 2228, із зазначених питань була проведена перевірка ТОВ «Агросіндікат», за результатами якої складено акт перевірки від 11.01.2017 № 5/15-32-14-04/36769908.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки Головного управління ДФС в Одеській області, 13.01.2017 позивачем подано заперечення.

В подальшому позивач, використовуючи надане йому право на адміністративне оскарження рішень податкових органів, подав скаргу до Державної фіскальної служби України.

За результатом розгляду якої, 24.03.2017 Державна фіскальна служба України рішенням № 5933/6/99-99-11-01-02-25 залишила скаргу без задоволення.

Як слідує з матеріалів справи, передумовою виникнення спірних правовідносин стали наступні обставини.

13.09.2016 (з 19-40 до 21-48 годин) невідомі особами від імені ТОВ «Агросіндікат» здійснили реєстрацію - «фіктивних» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - СРІІН), в кількості 723 штуки (реєстр додається) на загальну суму ПДВ 60 000 055,81 грн. Наслідком протиправних дій стало фактичне списання з електронного рахунку ТОВ «Агросіндікат» коштів в сумі 60 000 055,81 грн

Незаконна реєстрація податкових накладних була здійснена на користь наступних підприємств, які мають ознаки фіктивності.

ТОВ «АЕРО БУД КОМПАШ» () щодо реалізації арматури на загальну суму ПДВ 19 999 996,8 грн (240 податкових накладних);

ТОВ «ТЕХНО-БУД СТРОЙ» () щодо реалізації цегли на суму ПДВ 20 000 034,01 грн (242 податкові накладні);

ТОВ «МОСТГРУПІНВЕСТ» () щодо реалізації олії соняшникової нерафінованої наливом на суму ПДВ 20 000 025,00 грн (241 податкова накладна).

По факту викрадення коштів ТОВ «Агросіндікат» 14.09.2016 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ Національної поліції в Одеській області з одночасним повідомленням Іллічівської ОДПІ. Наслідком подання заяви стало відкриття кримінальне провадження № 0001208 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. Одночасно ТОВ «Агросіндікат» листом від 13 жовтня 2016 року № 13 10/16-4 звернулася до ДФС України (щодо скасування реєстрації податкових накладних у ЕРПН та поновити викрадену суму ПДВ ТОВ «Агросіндікат»), з метою відмінити реєстрацію у ЕРПН та поновити вкрадену/викрадену суму ПДВ у ЕРПН.

Крім цього, 08.11.2016 ТОВ «Агросіндікат» направило запит до ДФС України щодо встановлення ІР адреси користувача, з комп'ютера якого було здійснено незаконну реєстрацію податкових накладних.

Листом ДФС України від 16.11.2016 за №12217/6/99-99-09-01-03-14 «повідомлено, що реєстрація податкових накладних здійснювалась з ІР - адреси мережі Інтернет 91.105.236.214.»

ТОВ «Агросіндікат», за допомогою спеціальної програми встановлено, вказана ІР -адреса зареєстрована на території: м. Москва. Російська Федерація.

Відповідно до листа Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ Національної поліції в Одеській області № 338 від 02.03.2017, ТОВ «Агросіндікат» визнано потерпілим та на даний час триває досудове розслідування, з метою встановлення осіб причетних до скоєння злочину.

Інших причин для збільшення грошового зобов'язання з ПДВ та зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ матеріали справи не містять.

Позивач не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України , платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Зокрема, базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з податку на додану вартість визначені нормами п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

Питання, пов'язані з обчисленням, нарахуванням і сплатою податку на додану вартість врегульовані розділом V Податкового кодексу України.

Так, згідно п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції діючий на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до п.п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Отже, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 ст.86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. Тобто, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Таким чином, основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов'язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

При цьому будь-які дослідження інших документів та даних, не зазначених у податкових деклараціях (розрахунках), при проведенні камеральної перевірки не проводяться. У разі якщо предметом дослідження мають бути документи по проведеним операціям, то така перевірка не може відноситися до категорії камеральної.

Як слідує зі змісту акту перевірки, контролюючим органом фактично здійснено не перевірку податкової звітності, а перевірку повноти та своєчасності сплати позивачем податку на додану вартість, що виходить за межі камеральної перевірки, адже висновки про заниження платником податків грошових зобов'язань можуть бути здійснені за наслідками аналізу документів, визначених ст.44 Податкового кодексу України, що не відповідає цілі і завданням проведення камерального заходу.

Таким чином, при проведенні камеральної перевірки та оформленні її результатів податковим органом допущено порушення вимог чинного законодавства.

Крім того, суд приходить до висновку, що посадовими особами відповідача податкова звітність позивача відповідно до ст.76 Податкового кодексу України взагалі не перевірялась, оскільки не зазначено про виявлені порушення порядку заповнення декларацій, як і не вказано про неправильність застосування ставок податків і податкових пільг або виявлених порушеннях при правильності відображення показників, тощо.

Оскільки предметом камеральної перевірки є правильність складання податкових декларацій, документами, які мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки), а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, відповідач мав право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку позивача.

При цьому, з 01 січня 2017 року підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 доповнено абзацом другим згідно із Законом №1797-VIII від 21.12.2016 року наступного змісту: предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Тобто, контролюючий орган до 01 січня 2017 року не був наділений правом перевіряти своєчасність справляння платниками податків узгоджених сум грошового зобов'язання в рамках камеральної перевірки, тоді як камеральна перевірка позивача була проведена у жовтні 2016 році та з підстав перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість.

Отже, фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Законодавчо встановлені обмеження щодо повноважень податкового органу під час проведення камеральної перевірки (яка характеризується спрощеним порядком її призначення і проведення, не передбачає присутність платника та можливість подання ним пояснень тощо) є однією з гарантій прав платника, що забезпечують дотримання балансу публічних і приватних інтересів.

Отже камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а тому під час проведення камеральної перевірки не має правових підстав для визначення суб'єкту господарювання заниження податкових зобов'язань з ПДВ.

Таким чином, невиконання відповідачем-1 вимог підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та пункту 79.2 статті 79 Податкового Кодексу призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 27 січня 2015 року № 21-425а14.

При цьому, суд зауважує, що встановлені Главою 8 розділу II Податкового Кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що предметом камеральної перевірки є правильність складання податкової декларації, а тому документами що мають відношення до такої перевірки є саме податкова звітність платника податків з відповідного податку і ніяка інша, а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки, буде виявлено факт порушення податкового законодавства (порушення граничних термінів сплати узгоджених сум податкових зобов'язань), податковий орган мав право призначити та провести документальну перевірку (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову)

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Таким чином, інформація, що зібрана податковим органом відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відповідачами під час розгляду справи не доведено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 08.11.2016 №№ , , було прийнято законно та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх фактичних обставин.

Таким чином, діючи не у спосіб, передбачений Законом, відповідач-1 провів камеральну перевірку з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки, в результаті чого суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 08.11.2016 №№ , , прийняті відповідачем передчасно, з порушенням встановленого законом порядку, на підставі акту перевірки, який складений з порушенням, а тому є протиправними і підлягають скасуванню, відповідно позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання недійсною та скасування реєстрації податкових накладних ТОВ «Агросіндікат», зареєстрованих 13.09.2016 на суму ПДВ 60 000 055,81грн у Єдиному реєстрі податкових накладних, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Як зазначалося вище, 13.09.2016 (з 19-40 до 21-48 годин) невідомі особами від імені ТОВ «Агросіндікат» здійснили реєстрацію - «фіктивних» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - СРІІН), в кількості 723 штуки (реєстр додається) на загальну суму ПДВ 60 000 055,81 грн. Наслідком протиправних дій стало фактичне списання з електронного рахунку ТОВ «Агросіндікат» коштів в сумі 60 000 055,81 грн

Незаконна реєстрація податкових накладних була здійснена на користь наступних підприємств, які мають ознаки фіктивності.

ТОВ «АЕРО БУД КОМПАШ» () щодо реалізації арматури на загальну суму ПДВ 19 999 996,8 грн (240 податкових накладних);

ТОВ «ТЕХНО-БУД СТРОЙ» () щодо реалізації цегли на суму ПДВ 20 000 034,01 грн (242 податкові накладні);

ТОВ «МОСТГРУПІНВЕСТ» () щодо реалізації олії соняшникової нерафінованої наливом на суму ПДВ 20 000 025,00 грн (241 податкова накладна).

08.11.2016 ТОВ «Агросіндікат» направило запит до ДФС України щодо встановлення ІР адреси користувача, з комп'ютера якого було здійснено незаконну реєстрацію податкових накладних.

Листом ДФС України від 16.11.2016 за №12217/6/99-99-09-01-03-14 повідомлено, що реєстрація податкових накладних здійснювалась з ІР - адреси мережі Інтернет 91.105.236.214.

Судом, за допомогою програми «whois IP», встановлено, вказана ІР -адреса зареєстрована на території: м. Москва, Російська Федерація, вул.Брянська, буд.7, офіс 407 (світлокопія наявна в матеріалах справи).

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних ППР стала реєстрація податкових накладних, в яких вказано суму податкового зобов'язання позивача з ПДВ в розмірі 60 000 055,81 грн, а судом встановлено відсутність правових підстав для прийняття ППР, з метою всебічного і повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати ДФС України скасувати реєстрацію податкових накладних ТОВ «Агросіндікат», зареєстрованих 13.09.2016 на суму ПДВ 60 000 055,81 грн у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Державну фіскальну службу України та Іллічівську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Державної фіскальної служби у Одеській області здійснити коригування даних електронного рахунку ГОВ «Агросіндікат» по збільшенню сум податку на додану вартість на цю суму (60 000 055,81 грн), суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 200-1 1.2 Податкового кодексу України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Як підтверджується матеріалами справи, на спец рахунку позивача обліковувалося станом на 18 00 год 13.09.2016 62 320 648,66 грн, а станом на 09-00 год 14.09.2016 - 2 320 592,85 грн.

Таким чином, є можливим дійти висновку, що внаслідок безпідставно зареєстрованих податкових накладних, з електронного рахунку позивача було списано більш ніж 60 млн грн. Враховуючи те, що під час розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування реєстрації податкових накладних, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне застосувати спосіб захисту порушеного права у формі зобов'язання ДФС України здійснити коригування даних електронного рахунку ТОВ «Агросіндікат» по збільшенню сум податку на додану вартість на цю суму (60 000 055,81 грн), внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Іллічівську ОДПІ вчинити дії, задоволенню не підлягають, адже відповідно до п. 200-1.2 ПК України компетенцію щодо ведення рахунків платників податків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість покладено на центральний орган виконавчої влади, тобто на ДФС.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросіндікат» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеський області (форма «Р») від 08.11.2016 № про нарахування грошового зобов'язання за платежем «податку на додану вартість» в загальній сумі 50 596 844 грн, в тому числі суми ПДВ 40 477 475 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10 119 369 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеський області (форма «В1») від 08.11.2016 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 10 672 431 грн, та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5 336 216 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеський області (форма «В4») від 08.11.2016 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 8 850 150 грн.

Визнати недійсною та скасувати реєстрацію податкових накладних ТОВ «Агросіндікат», зареєстрованих 13.09.2016 на суму ПДВ 60 000 055,81грн у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити коригування даних електронного рахунку ТОВ «Агросіндікат» по збільшенню сум податку на додану вартість на цю суму (60 000 055,81 грн).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросіндікат» (01015, м.Київ, вул.Лейпцизька, буд.16, літера А, 2 поверх, ) здійснений ним судовий збір у розмірі 758 952,67 грн за рахунок бюджетних асигнувань Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеський області (68001, Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Шевченка, буд.3, ).

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросіндікат» (01015, м.Київ, вул.Лейпцизька, буд.16, літера А, 2 поверх, ) здійснений ним судовий збір у розмірі 3200 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04655, м.Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов