Справа № 805/14/15-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2018 року

Київ

справа №805/14/15-а

адміністративне провадження №К/9901/1692/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Мангунської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015

у справі № 805/14/15-а

за позовом Публічного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування»

до Мангунської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

У січня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Маріупольський завод важкого машинобудування» (далі - позивач, ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Мангунської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - відповідач, Мангунська ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області), в якому просило суд скасувати податкову вимогу Мангунської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 03.07.2014 № 973-25 на суму 63 746,65 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2015 позов ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» задоволено: скасовано податкову вимогу Мангунської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 03.07.2014 № 973-25 на суму 63 746,62 грн.; вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 та залишити в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2015.

Позивач в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржуване судове рішення законним, обґрунтованим, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII не змінив регулювання податкових відносин, які врегульовані спеціальним законом - Податковим кодексом України. Крім того, перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, є невизначеним, оскільки Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р. Також, позивачем не надано сертифікату Торгово-промислової палати України, який є належним документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору) в зоні антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання зобов'язань.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, мотивував своє рішення тим, що норми статті 6 Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII є нормами прямої дії та не вимагають додаткового отримання сертифікату Торгово-промислової палати про засвідчення форс-мажорних обставин. Крім того, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція не скасований. До зазначених населених пунктів належить, зокрема, Першотравневий район с. Юр'ївка - місцезнаходження земельної ділянки, що орендує позивач.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.02.2014 ПАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО МАШИНОБУДУВАННЯ» до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області подано податкову декларацію № з плати за землю за 2014 рік, відповідно до якої підприємством самостійно нарахована орендна плата за землі державної або комунальної власності на 2014 рік на загальну суму 765976,26 грн., із щомісячною сплатою суми у розмірі 63831,35 грн. з січня по листопад 2014, а у грудні 2014 року 63831,41 грн.

Згідно з Додатком № 1 до податкової декларації з орендної плати за землю, земельні ділянки, що орендує позивач, знаходяться на території с. Юріївка.

03.07.2014 Мангуською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області сформовано податкову вимогу №973-25, відповідно до якої сума узгодженого податкового боргу ПАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО МАШИНОБУДУВАННЯ» становить 63746,65 грн.

Вважаючи, що позивач звільнений від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, ПАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО МАШИНОБУДУВАННЯ» звернулось до суду.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 6 Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до частини 3 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669 Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. До цього переліку входить і Першотравневий район с. Юр'ївка, на території якого знаходяться земельні ділянки, орендовані позивачем.

При цьому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), Першотравневий район с. Юр'ївка також віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що у відповідності до положень спеціального закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивач як суб'єкт господарювання, який здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнений від обов'язку сплати орендної плати за землю державної або комунальної власності з 14 квітня 2014 року.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Мангунської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі № 805/14/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко