Справа № 809/439/18
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"29" травня 2018 р. Справа № 809/439/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язанням до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

05.03.2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Калуської міської ради (надалі- відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язанням до вчинення дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 29.05.2018 року в даній справі задоволено клопотання позивача щодо залишення частини позовних вимог без розгляду.

Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень заявою від 17.04.2018 року, мотивовані відсутністю згоди відповідача на продовження строку дії договору № 147/01-24 від 20.11.2001 року на право тимчасового довгострокового користування землею та викладені наступним чином:

- визнати, що договір № 147/01-24 від 20.11.2001 року, укладений між ОСОБА_1 та Калуською міською радою Івано-Франківської області на право тимчасового довгострокового користування землею, який зареєстровано у книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею, поновлено з урахуванням положень нині чинного Земельного кодексу України;

- визнати протиправними дії та бездіяльність органу місцевого самоврядування з даного питання;

- визнати незаконним та скасувати рішення Калуської міської ради в Івано-Франківській області № 841 від 03.04.2017 року «Про відмову в поновленні договору № 147/01-24 від 20.11.2001 року гр. ОСОБА_1»;

- зобов'язати Калуську міську раду Івано-Франківської області оформити поновлення договору № 147/01-24 від 20.11.2001 року на право тимчасового довгострокового користування землею, який зареєстровано у книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею з урахуванням положень нині чинного Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі»;

- зобов'язати Калуську міську раду Івано-Франківської області припинити усі триваючі з літа 2016 року протиправні дії та бездіяльність, що стосуються поновлення дії договору № 147/01-24 від 20.11.2001 року на право тимчасового довгострокового користування землею, який зареєстровано у книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.03.2018 року, згідно змісту якого, щодо заявлених позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що підставою для відмови у продовженні дії договіру № 147/01-24 від 20.11.2001 року слугувало те, що позивачка неналежно виконувала умови договору. Зазначене у відповідності до положень Земельного кодексу України є передумовою для відмовиви у пролонгації вищевказаного договору. Вказав на різницю в істотних умовах між угодою оренди землі та угодою на право тимчасового довгострокового користування землею.

У відповіді на відзив позивач повторно вказав на протиправність дій та рішень відповідача та водночас уточнив зміст позовних вимог, виключивши окремі з них, про що судом винесена відповідна ухвала.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статей 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши подані докази, встановив наступне.

20 грудня 2001 року між виконавчим комітетом Калуської міської ради та громадянком ОСОБА_1 укладено договір № 147/01-24 від 20.11.2001 року на право тимчасового довгострокового користування землею терміном 15 років для ведення городництва.

23.05.2016 року позивач звернулась до відповідача з листом-повідомленням про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки за договором № 147/01-24 від 20.11.2001 року.

За результатами розгляду зазначеного листа, відповідачем повідомлено позивача про відсутність наміру продовжувати термін дії вищевказаного договору.

Не погоджуючись із такою формою відмови, позивач звернулася до Калуського міськрайонного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Постановою Калуського міськрайонного суду від 14.03.2017 року у справі № 345/2457/16-а позовні вимоги позивача задоволено, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду на пленарному засіданні сесії листа-повідомлення ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки № 147/01-24 від 20.11.2001 року та зобов»язано Калуську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії зазначений лист-повідомлення. Вказане рішення суду набуло законної сили .

На виконання даної постанови суду та за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 Калуською міською радою прийнято оскаржуване рішення від 03.04.2017 року за № 841 «Про відмову у поновленні договору № 147/01-24 від 20.11.2001 року».

Надаючи правову оцінку законності та обгрунтовності оскаржуваних рішень та дій суб»єкта владних повноважень, суд виходив зі наступного законодавчого регулювання спірних правовідносин.

Положенням частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Із вищенаведених правових норм видно, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Суд зазначає, що завданням цивільного судочинства, відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

При цьому, поняття "земельні відносини" включає і захист права (власності чи користування) на земельну ділянку.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями Цивільним кодексом Українита Земельним кодексом України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. У випадках коли існує спір про право володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою, це виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Як встановлено зі змісту позовних вимог та матеріалів адміністративної справи, спірні правовідносини виникли з тих підстав, що весь відображений позивачем обсяг оскаржуваних дій та рішень відповідача, на думку позивача, грубо порушує її права та інтереси як особи, яка має право користування земельною ділянкою площею 0,0830 га, за адресою: м. Калуш, просп. Лесі Україники, 29, в силу статті 122 та 124 Земельного кодексу України.

Таким чином, предметом спору у даній справі є захист, зокрема, права користування порушеного, на думку позивача, відповідачем, який прийняв оскаржувані дії та рішення.

По своїй суті, доведення позивачем протиправності оскаржувані дій та рішеннь є спором про доведення права на користування земельною ділянкою, що випливає з договірних зобов'язань. Внаслідок чого, щоб вирішити спір про протиправність дій та скасування прийнятих відповідачем рішень, має бути розв'язано конкуренцію підстав виникнення права користування земельною ділянкою, що охоплює собою дослідження загальних положень про договір, його укладання зміну та розірвання, загальних умов виконання зобов»язання його припинення, в тому числі і в розрізі договору оренди земельної ділянки.

Крім цього, в даному випадку, приймаючи оскаржуване рішення Калуська міська рада діяла не на виконання владних управлінських функцій, а на реалізацію прав власника земельної ділянки.

З огляду на наведене, цей спір носить приватно - правовий характер, під час вирішення якого, підлягають з'ясуванню обставини щодо підстав набуття прав на спірну земельну ділянку, у зв'язку з чим, зазначені вимоги втрачають ознаки публічно-правового спору, оскільки по суті, позивач доводить своє право на користування землею та вимагає усунути обставини, що перешкоджають реалізації цього права.

Отже, в даному випадку має місце спір про право, що в свою чергу виключає можливість його розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, суд зазначає, що способи захисту права володіння та користування визначені Цивільним кодексом України, а вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 19 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведені правові норми, суд прийшов до переконання, що спір за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується та пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права, а відтак розгляд заявлених позовних вимог не належить до юрисдикції адміністративних судів, що виключає можливість їх розгляду Івано-Франківським окружним адміністративним судом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 238, 239, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради (надалі- відповідач) про визнання дій протиправними та зобов"язанням до вчинення дій - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд справ зазначеної категорії віднесено до юрисдикції Калуського міськрайонного суду.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Панікар І.В.