Справа № 803/701/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року

Київ

справа №803/701/16

провадження №К/9901/11488/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 5 апарату Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання незаконними та скасування рішень, наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Національної поліції України на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2016 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Андрусенко О. О., суддів: Ксензюка А. Я., Мачульського В. В., та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Гуляка В. В., суддів: Коваля Р. Й., Судової-Хомюк Н. М.,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 5 апарату Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просив:

визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії № 7 Національної поліції України від 11 лютого 2016 року про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;

визнати та скасувати рішення (висновок) Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 01 березня 2016 року про відхилення скарги ОСОБА_1 на рішення Центральної атестаційної комісії № 7 Національної поліції України;

визнати незаконним та скасувати наказ Національної поліції України № 241 о/с від 15 квітня 2016 року в частині звільнення позивача зі служби за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність);

поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у Волинській області;

стягнути з Національної поліції України на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з серпня 1993 року по 06 листопада 2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом Національної поліції України від 11 листопада 2015 року № 169 о/с "По особовому складу" позивача як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції в порядку переатестування на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у Волинській області.

Однак, наказом Голови Національної поліції України підполковником поліції Деканоідзе Х. від 15 квітня 2016 року № 241 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач вказує, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугували висновки Центральної атестаційної комісії від 11 лютого 2016 року та Центральної апеляційної атестаційної комісії від 01 березня 2016 року.

Вважаючи вказаний висновок таким, що не відповідає вимогам Закону України "Про Національну поліцію", а наказ про звільнення від 15 квітня 2016 року № 241 о/с протиправним, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про поновлення його на посаді.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано рішення Центральної атестаційної комісії № 5 апарату Національної поліції України, оформлене протоколом ОП № 15.00003130.0019227 від 11 лютого 2016 року та рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, оформлене протоколом ОП № 15.00004150.0019227 від 01 березня 2016 року.

Визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України від 15 квітня 2016 року № 241 о/с "По особовому складу Департаменту захисту економіки" в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки у Волинській області, зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 26 квітня 2016 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки у Волинській області з 26 квітня 2016 року.

Стягнуто з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 18235,91 гривень.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 23 листопада 2016 року змінив постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2016 року в частині розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 18235,91 грн. на 17184,19 гривень.

В іншій частині постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2016 року залишено без змін.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги вказує, що наказ від 15 квітня 2016 року № 241 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції є правомірним, оскільки був прийнятий на підставі протокольного рішення атестаційної комісії, яким встановлено, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Проведення ж атестування позивача після призначення на службу до поліції є наслідком виконанням приписів пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень та частини четвертої статті 52, частини першої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію". Відповідач не вбачає порушень процедури проведення атестування, а складений протокол про невідповідність займаній посаді відповідає вимогам Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженій наказом МВС України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі - Інструкція № 1465).

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 01 серпня 1993 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно з наказом Голови Національної поліції України підполковником поліції Деканоідзе Х. від 11 листопада 2015 року № 169 о/с "По особовому складу" відповідно до пунктів 9, 12 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції в порядку переатестування на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки у Волинській області.

З метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції №1465, Національною поліцією України видано наказ від 03 лютого 2016 року № 94 о/с, на виконання якого створено Центральну атестаційну комісію № 5 та проведено атестування поліцейських.

Так, 21 грудня 2015 року наказом № 191 затверджено персональний склад атестаційних комісій, зміни, до якого внесено зміни наказами від 29 грудня 2015 року № 221 та від 18 січня 2016 року № 38, а позивача включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

22 січня 2016 заступником начальника управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Тодоровим В. П. складено атестаційний лист на позивача, в якому вказано, що ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони, висококваліфікованим спеціалістом. Дисциплінований, принциповий у вирішенні службових питань. Користується заслуженим авторитетом і повагою у колег по службі. Прагне до вдосконалення службової діяльності, наділений почуттям особистої відповідальності, стійкістю моральних принципів, організованістю. При виконанні службових обов'язків завжди дотримується правил збереження державної та службової таємниці. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. В службовій діяльності суворо дотримується законності.

Також, у атестаційному листі міститься висновок попереднього атестування про відповідність займаній посаді.

Разом з цим, атестаційна комісія провела співбесіду з позивачем, а також дослідила документи, а саме: декларацію про доходи; послужний список (Форма 1); інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади"; інформацію з відкритих джерел.

Згідно з довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", вартість майна, указаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 року, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" відповідає наявній податковій інформації про доходи, які отримані із законних джерел. У декларації вказано достовірні відомості.

За результатами розгляду вказаних матеріалів та проведеної співбесіди атестаційною комісією прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Голови Національної поліції України підполковником поліції Деканоідзе Х. від 15 квітня 2016 року № 241 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки у Волинській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність). Підставою для прийняття оскаржуваного наказу вказано висновки Центральної атестаційної комісії від 11 лютого 2016 року та Центральної апеляційної атестаційної комісії від 01 березня 2016 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що атестування позивача та його звільнення з поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" проведено без достатніх правових підстав.

Зазначена позиція була підтримана і Львівським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції.

Водночас, змінюючи постанову суду першої інстанції в частині розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 18235,91 грн. на 17184,19 грн., суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про помилковість проведеного судом першої інстанції розрахунку відповідно до довідки.

Верховний Суд наведені висновки вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права. Суд перевіряє правомірність оскаржуваних судових рішень лише в межах доводів наведених в касаційній скарзі.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Порядок призначення на посади поліцейських працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, визначений у пункті 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII.

Так, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Інститут атестування поліцейських передбачено Законом України "Про Національну поліцію" відповідно до частини першої статті 57 якого, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

За правилами частини другої статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширенню не підлягає, а тому аналіз положень наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність, а тому відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту першого розділу ІV Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року № 1465) слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII.

Отже, кожна із зазначених у частині другій статті 57 Закону № 580-VIII підстав проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону № 580-VIII.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що атестацію позивача проведено в порядку атестування усіх поліцейських з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що, на думку відповідача, відповідає приписам частини першої статті 57 Закону № 580-VIII; наказ Національної поліції України "Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та в м. Києві" від 20 листопада 2015 року № 210 о/с не містить посилань на підстави для проведення атестування, передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII.

Слід зауважити, що приписи частини першої статті 57 Закону № 580-VIII не є самостійною підставою проведення атестування, оскільки цю норму необхідно застосовувати у системному взаємозв'язку з нормами частини другої статті 57 цього ж Закону, в якій наведений вичерпний перелік підстав для проведення атестування, за відсутності яких проведення атестації є протиправним.

Крім того, пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII встановлено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Верховний Суд звертає увагу, що наказ Голови Національної поліції України від 11 листопада 2015 року № 169 о/с "По особовому складу", відповідно до якого ОСОБА_1 в порядку переатестування призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління захисту економіки у Волинській області з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції, не містить жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду, а відтак питання про відповідність ОСОБА_1 вимогам до поліцейських було вирішено ще у листопаді 2015 року, у момент видання наказу про прийняття його на службу.

Крім того, відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положення статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, які, в свою чергу, не суперечать положенням Закону № 580-VIII, а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

Як вбачається з атестаційного листа, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_4 за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони, висококваліфікованим спеціалістом. Дисциплінований, принциповий у вирішенні службових питань. Користується заслуженим авторитетом і повагою у колег по службі. Прагне до вдосконалення службової діяльності, наділений почуттям особистої відповідальності, стійкістю моральних принципів, організованістю. При виконанні службових обов'язків завжди дотримується правил збереження державної та службової таємниці. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. В службовій діяльності суворо дотримується законності.

Також, у атестаційному листі міститься висновок прямого керівника про відповідність позивача займаній посаді, відомості про результати тестування та про результати атестування.

Разом з цим, атестаційна комісія провела співбесіду з позивачем, а також дослідила документи, а саме: декларацію про доходи; послужний список (Форма 1); інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади"; інформацію з відкритих джерел.

При цьому, вказані документи не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, навпаки він характеризується виключно з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

За таких обставин і правового врегулювання Верховний Суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного наказу Голови Національної поліції України підполковником поліції Деканоідзе Х. від 15 квітня 2016 року № 241 о/с щодо звільнення позивача через службову невідповідність зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2016 року в незміненій частині та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець