Справа № 175/4957/16-а(2-а/175/124/16)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2017 рокусправа № 175/4957/16-а(2-а/175/124/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронова С.В.

судді: Мельник В.В. Чепурнов Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року

у адміністративній справі № 175/4957/16-а(2-а/175/124/16) за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та третьої особи: управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправним та скасовано Акт обстеження земельної ділянки від 24.11.2016 року складений комісією Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, та зобовязано державного кадастрового реєстратора Дніпропетровського району Дніпропетровської області зареєструвати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АМ №351915, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19.07.2001 року, ІПН: НОМЕР_1): земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м.Підгородне вул.Калинова №109 на території Підгородненської міськради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); та за адресою: Дніпропетровська область,Дніпропетровський район, м.Підгородне, вул. Калинова №109 на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області площею 0,0508 га для ведення особистого селянського господарства, а також стягнуто з Підгородненської міської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 1102,40 грн.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем по справі з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що суд першої інстанції під час вирішення спору у цій справі безпідставно не взяв до уваги фактичні обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення ініційованого ОСОБА_2 спору. Зокрема, апелянт вказує на неврахування судом того, що за результатом виїзду 26.07.2016 р. погоджувальної комісії Підгородненської міської ради на спірну земельну ділянку, здійсненої на підставі колективного звернення мешканців м. Підгородне, голови квартального комітету І провулку Дніпровський, і депутата міської ради, та внаслідок здійснення промірів по червоній лінії було виявлено, що фактично проміри по паркану (18,10м) більші, ніж вказано в Державному акті (17,85м) ОСОБА_2, у звязку з чим комісією було направлено приписи ОСОБА_2 від 26.07.2017 за № 1539, та від 12.08.2016 за № 1689 з вимогою надати повний пакет правовстановлюючої документації на земельну ділянку та домоволодіння, що повністю узгоджується з п.5.6. та п.5.7. Положення. Проте, всупереч зазначених приписів, позивач 28.09.2016 уклав договір з ФОП ОСОБА_3 стосовно виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), і після їх виготовлення подав їх на підпис голові міської ради 25.10.2016, додавши нотаріально посвідчену заяву від 21.10.2016 р. по тексту якої зазначено: «Цією заявою я, ОСОБА_2, даю згоду на проходження фактичної межі і прошу Вас внести в базу даних земельного кадастру належні мені земельні ділянки з новими координатами».

Крім того, апелянт акцентує увагу судової колегії на тому, що суд першої інстанції приймаючи рішення у цій справі проігнорував положення: п. «б» ч.1 ст.20 Закону України «Про землеустрій» яким встановлено, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою, а у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст.122 Земельного кодексу України; п.4 ч.1 ст.123 Земельного Кодексу України, яким чітко визначено, що розроблення технічної документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених ст.122 Земельного кодексу України; ст.30 Закону України «Про землеустрій», якою визначено, що погодження і затвердження документації. Також апелянт вказує, що на момент звернення до Підгородненської міської ради з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж, позивачем не були подані документи з подальшим розглядом на засіданні комісії з питань агропромислового комплексу, охорони природи і раціонального використання земель та чергової сесії міської ради, а на момент проведення геодезичної зйомки, позивачем були встановлені нові координати земельної ділянки, що підтверджується вищевказаною нотаріально посвідченою заявою від 21.10.2016 року. Документи, що підтверджують належність позивачу спірної земельної ділянки не було ним долучено також до поданої заяви від 31.10.2016 р., і факт перебування у власності ОСОБА_1 згідно державного акту про право приватної власності на землю загальною площею 0,1508 га від 16.08.1996 р. був фактично зясований лише при повторному 24.11.2016 р. виїзду погоджувальної комісії міської ради на місцевість для огляду зазначеної земельної ділянки, внаслідок обміру якої комісією рекомендовано здійснити встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без врахування проходу загального користування, що відображено в акті виїзду, примірний якого був направлений позивачу по справі 25.11.2016 р. з рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та отримано заявником 29.12.2016, що підтверджено підписом заявника.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи по справі підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, а представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, оскільки суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача не взяв до уваги, що відповідачем у цій справі не складався оскаржуваний позивачем ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки від 24 листопада 2016 року, а лише було сформовано погоджувальну комісію Підгородненської міської ради, яка будучи наділеною відповідно до ст.47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваженнями у сфері спірних правовідносин на вчинення владних управлінських функцій при вивченні, попередньому розгляді і підготовці питань, які належать до її відання як постійно діючої комісії, за поданою позивачем 31 жовтня 2016 року заявою здійснила виїзд на місцевість для обстеження земельної ділянки по вул.Калинова 109 м.Підгородне і на підставі встановленого склала Акт обстеження земельної ділянки (а.с.18), в якому з урахуванням наявного у позивача державного акту на право власності на землю загальною площею 0,1508 га від 16.08.1996 р серія ДП ДН № 07322, та виявлене самовільне будівництво житлового будинку, а також повторні обміри, акт виїзду погоджувальної комісії від 26.07.2016 р, колективне звернення мешканців провулку І, ІІ Дніпровський, голів квартального комітету, депутата міськради ОСОБА_5, зафіксувала в Акті пропозицію заявнику в подальшому оформленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснювати без врахування проходу загального користування, та попередила ОСОБА_2, що в разі самовільного зайняття проходу загального користування між вул.Калинова та провулками І, ІІ Дніпровський, до нього буде застосовано заходи адміністративного реагування та подано матеріали до відповідних служб для вжиття заходів по самовільному зайняттю частини земельної ділянки.

Тобто, судом першої інстанції при вирішенні спору у цій справі, не було враховано, що оформлення погоджувальною комісією Підгородської міськради Акту обстеження земельної ділянки є лише одним із способів узгодження спірних питань між громадськістю і замовником (позивачем) містобудівної документації на місцевому рівні, а сам Акт вважаться тільки носієм доказової інформації про виявлені під час обстеження земельної ділянки обставини, що входить до переліку технічної документації із землеустрою, яку позивач повинен був подати на затвердження міської ради задля встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки загальною площею 0,1508 га, розташованої на території Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Калініна №109, що перебуває у його власності на підставі Державного Акту про право приватної власності на землю серії ДП ДН №007322 від 16.08.1995 р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7639.

Оскільки до повноважень відповідача по справі не відноситься обовязок погодження окремо Акту обстеження земельної ділянки від 24.11.2016 р. чи його затвердження окремо від іншої технічної документації із землеустрою, а сам Акт обстеження земельної ділянки не є рішенням, який своїми приписами породжує права чи обов'язки конкретних осіб, та не містить в собі будь-яких владних приписів і вимог, а тому не підпадає під ознаки рішення (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень у розумінні доктрини Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія визнає безпідставним рішення суду першої інстанції у цій справі в частині визнання протиправним та скасування Акту обстеження земельної ділянки по вул.Калинова 109 м.Підгородне, складеного погоджувальною комісією Підгородської міськради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 24.11.2016 р., оскільки цей Акт сам по собі фактично не створює об'єктивних перешкод у реалізації позивачем його законних інтересів або прав, і відповідно не може бути предметом його оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_2 у вищезазначеній частині, судова колегія виходить з того, що межі земельної ділянки в натурі встановлюються/відновлюються не органом місцевого самоврядування, а відповідною юридичною особою, або фізичною особою-підприємцем, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, а точні розміри земельних ділянок визначаються відповідною землевпорядною організацією із закріпленням межових знаків в натурі в порядку, який прописаний Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376 (далі по тексту Інструкція № 376), з подальшим їх визначенням в проекті відведення земельної ділянки, який погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного Кодексу України, а відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування згідно до ч.9 ст.118 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, і тільки після цього державні кадастрові реєстратори територіальних органів земельних ресурсів здійснюють державну реєстрацію земельної ділянки відповідно до вимог Закону України Про Державний земельний кадастр та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051.

Аналіз встановлених по справі фактичних обставин та норм права, якими регулюються спірні правовідносини, у їх взаємозв'язку дають підстави вважати, що позивачем по справі не було дотримано встановлений чинним законодавством порядок отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження, внаслідок чого виготовлена ФОП ОСОБА_3 технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не подавалася на розгляд відповідних органів, а Підгородненською міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області не приймалося відповідного рішення, що відповідно позбавляє державного кадастрового реєстратора територіальних органів земельних ресурсів обовязку у законодавчо визначеному порядку здійснити державну реєстрацію належних на праві власності позивачу земельних ділянок.

Судовою колегією встановлено, що заява про вжиття заходів для відновлення (встановлення) меж належної йому на праві власності земельної ділянки по вул.Калинова 109 м.Підгородне подавалася позивачем 31.10.2016 року (а.с.17) внаслідок отримання ним Припису № 1539 від 26.07.2016 (а.с.49) та Припису № 1689 від 12.08.2016 (а.с.50) з вимогою надати повний пакет правовстановлюючої документації на земельну ділянку та домоволодіння, які направлялися міським головою на виконання викладених в Акті обстеження земельної ділянки від 26.07.2016 р. (а.с.46) рекомендацій погоджувальної комісії, наданих за результатом проведених комісією промірів земельної ділянки по червоній лінії вулиці і встановлення факту розміщення позивачем паркану на місцевості за іншими (більшими) розмірами, ніж зазначено в виданому на його імя Державному акті про право приватної власності на землю серії ДП ДН №007322 від 16.08.1995 р (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, обстеження 26.07.2016 р. земельної ділянки по вул.Калинова 109 м.Підгородне та оформлення погоджувальною комісією Акту від 26.07.2016 р. (а.с.46) відбулося на підставі колективного звернення мешканців І та ІІ провулків Дніпровський і вул.Гагаріна у м.Підгородне, голови квартального комітету і депутата міськради, що відповідає приписам ст.106 Земельного Кодексу України, оскільки зазначене звернення (а.с.47-48) до відповідача було обумовлено саме намірами власника земельної ділянки по вул.Калинова 109 м.Підгородне (позивача) закрити існуючий прохід громадського користування між вулицями з підстав перебування цієї земельної ділянки у його (позивача) власності, що на погляд вищезгаданих мешканців не відповідає встановленим межам, які позивачем були самостійно переміщенні.

Оскільки станом на 26.07.2016 р., тобто на час проведення погоджувальною комісією обстеження земельної ділянки по вул.Калинова 109 м.Підгородне загальною площею 0,1508 га, у позивача по справі не було належно оформленого пакету правовстановлюючої документації на належну йому на праві власності земельну ділянку, я позивачем було замовлено лише 28.09.2016 р. за укладеним договором № 93 від 28.09.2016 р. з ФОП ОСОБА_3, яким в свою чергу технічну документацію із землеустрою (а.с.20-32) було виготовлено одноособово, за один день (28.09.2016 р) та без здійснення комплексу усіх робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що суперечить вимогам п. 1.3, п.п.2.1-2.3, п.п.4.1-4.3 Інструкції № 376, та не відповідає положенням ст.107, ст.118, ст.122, ст.123, ст.186, ст.186-1 Земельного кодексу України і приписам Закону України «Про землеустрій».

Відповідно, передана позивачем 25.10.2016 р. до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області технічна документація із землеустрою, якою було встановлено нові координати належної на праві власності позивачу земельної ділянки по вул. Калініна №109 м.Підгороднє, за будь-яких умов не могла бути підставою для прийняття відповідачем рішення про її затвердження та погодження встановлених (відновлених) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки загальною площею 0,1508 га, розташованої на території Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що перебуває у власності позивача на підставі Державного Акту про право приватної власності на землю серії ДП ДН №007322 від 16.08.1995 р.

При цьому, судова колегія акцентує увагу на тому, що позивач для вирішення даного спору мав би насамперед оформити належним чином технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка повинна бути виготовлена відповідно до норм чинного законодавства, оскільки вирішення через судове рішення питання державної реєстрації належних йому на праві власності земельних ділянок без дотримання чітко визначеної законом процедури суперечить принципам адміністративного судочинства та компетенції адмін. суду, який не може підміняти інший орган державної влади або місцевого самоврядування, і перебирати на себе дискреційні повноваження субєкта владних повноважень з вирішення питань, які законодавством віднесені до виключеної компетенції цього органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

З огляду на недотримання позивачем по справі порядку державної реєстрації належних йому на праві власності земельних ділянок, який чітко врегульований Законом України Про Державний земельний кадастр та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, судова колегія визнає, що суд першої інстанції безпідставно зобовязав у цій справі державного кадастрового реєстратора Дніпропетровського району Дніпропетровської області зареєструвати за ОСОБА_2 належні його на праві власності земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м.Підгородне вул.Калинова №109 на території Підгородненської міськради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, площею 0,1000 га і площею 0,0508 га, оскільки позивач по цій справі взагалі не подавав державному кадастровому реєстратору заяви про державну реєстрацію земельних ділянок і повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Тобто, суд першої інстанції у зазначений спосіб фактично втрутився в дискреції державного кадастрового реєстратора, позбавивши тим самим останнього виконати покладені на нього державою обовязки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 у цій справі, суд першої інстанції не в повній мірі встановив фактичні обставини, на які посилалися сторони та не взяв до уваги не дотримання позивачем вимог діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини, також як і не надав належної оцінки доказам відсутності в діях відповідача ознак порушення будь-яких норм чинного законодавства та прав позивача, що суперечить вимогам статті 159 КАС України та свідчить про допущення судом першої інстанції суттєвих порушень норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення, та прийняття іншого рішення у справі.

Керуючись п.3 ч. 1 ст.198, 205, 207 КАС України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року скасувати, та прийняти нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та в строки, що визначені ст.212 КАС України

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов