Справа № 826/1038/15
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2018 року № 826/1038/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рамбурс-Трайгон"
до про Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Управління державного казначейства у Шевченківському районі міста Києва стягнення пені,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рамбурс-Трайгон" (далі - ТОВ "Рамбурс-Трайгон") звернулось до суду з позовом, у якому просить суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (том 1 а.с. 210-213), просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Рамбурс-Трайгон" пеню по бюджетній заборгованості в розмірі 6198195,89 грн за період з 20.01.2012 по 25.01.2015.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ "Рамбурс-Трайгон" у період з листопада 2009 року по лютий 2010 року на адресу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва (далі - ДПІ у Шевченківському районі м. Києва) у порядку, встановленому пунктом 7.7.4 Закону України "Про податок на додану вартість", подавало податкові декларації з податку на додану вартість та заяви про повернення сум бюджетного відшкодування, відображені у таких деклараціях. ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено позапланові виїзні перевірки щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за результатом яких складено довідки від 16.04.2010 №217/07-20/35947583 та №259/07-20/35947583 від 21.05.2010, в яких зазначено, що за результатами проведених перевірок порушень не встановлено. Однак, всупереч положенням Закону України "Про додану вартість", чинного на час виникнення спірних правовідносин, та положенням Податкового кодексу України, який набрав чинності на час виникнення у позивача права на отримання бюджетного відшкодування, ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві не було надано висновку до органу державного казначейства з зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Позивач стверджує, що саме із-за порушення ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві імперативних норм податкового законодавства України виникло тривале правопорушення щодо прострочення відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість ТОВ "Рамбурс-Трайгон". Зазначає, що лише 30.11.2016 Управлінням Державного казначейства у Шевченківському районі м. Києва було здійснено бюджетне відшкодування 20230546,00 грн на рахунок позивача. На переконання позивача, саме внаслідок протиправної бездіяльності ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві у нього виникло право на нарахування та отримання пені, передбаченої пунком 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 29.01.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/1038/18 та призначено справу до судового розгляду.

03.03.2015 представником ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві Мосуновим Ю.А. були подані письмові заперечення проти позову, у яких останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що контролюючим органом не було надано позитивного висновку щодо правомірності заявлених позивачем сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2009 року - лютий 2010 року, тому вважає, що підстав для стягнення з бюджету на користь позивача пені - немає.

Відповідно до ухвали суду від 30.03.2015 зупинено провадження в адміністративній справі № 826/1038/15 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 2а-15313/10/2670.

Ухвалою суду від 27.12.2016 поновлено провадження в адміністративній справі № 826/1038/15.

Відповідно до ухвали суду від 14.11.2017 адміністративну справу № 826/1038/15 прийнято до провадження судді Катющенка В.П. та призначено справу до судового розгляду у судове засідання на 06.12.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 06.12.2017 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання 06.12.2017 не забезпечили явку уповноважених представників, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи неприбуття відповідачів у судове засідання 06.12.2017, суд на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017 продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

З огляду на те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі, вона знаходиться на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно її розгляд продовжено у письмовому провадженні з урахуванням положень пункту 10 частини першої статті 4, частин четвертої та п'ятої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15.12.2017.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

16.04.2010 ДПІ у Шевченківському районі було складено довідку № 217/07-20/35947583 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Рамбурс-Трайгон" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.09.2009 по 30.10.2009, за грудень 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.10.2009 по 30.11.2009, за січень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.11.2009 по 31.12.2009" (том 1 а.с. 11-27).

21.05.2010 ДПІ у Шевченківському районі було складено довідку № 259/07-20/35947583 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Рамбурс-Трайгон" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.12.2009 по 31.01.2010" (том 1 а.с. 124-136).

Позивач стверджує, що у встановлені чинним законодавством строки контролюючим органом не було виконано обо'язку щодо подання до органу Державного казначейства України висновку з зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, тому вважає, що має право на стягнення пені за період з 20.01.2012 по 25.01.2015.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду.

Підпунктом 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Рамбурс-Трайгон" у період з листопада 2009 року по лютий 2010 року було подано до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва декларації з податку на додану вартість та заяви про повернення сум бюджетного відшкодування на загальну суму 21848193,00 грн, а саме: за листопад 2009 року - 11290000,00 грн, за грудень 2009 року - 8168006,00 грн, за січень 2010 року - 1352357,00 грн, за лютий 2010 року - 1037830,00 грн.

Підпунктом 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" було передбачено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Так, 16.04.2010 ДПІ у Шевченківському районі було складено довідку № 217/07-20/35947583 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Рамбурс-Трайгон" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.09.2009 по 30.10.2009, за грудень 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.10.2009 по 30.11.2009, за січень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.11.2009 по 31.12.2009" (том 1 а.с. 11-27).

У розділі 4 указаної довідки контролюючий орган зазначив, що висновки щодо достовірності заявлених ТОВ "Рамбурс-Трайгон" до відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2009 року в розмірі 11290000,00 грн; за грудень 2009 року в розмірі 8168006,00 грн, за січень 2010 року в розмірі 1352357,00 грн будуть здійснені після проведених заходів, передбачених п. 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 Наказу ДПА України від 18.08.2005 № 350 "Про затвердження методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ".

Згідно розділу 4 довідки ДПІ у Шевченківському районі від 21.05.2010 № 259/07-20/35947583 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Рамбурс-Трайгон" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.12.2009 по 31.01.2010" (том 1 а.с. 124-136) висновки щодо достовірності заявлених ТОВ "Рамбурс-Трайгон" до відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2010 року в розмірі 1037830,00 грн будуть здійснені після проведених заходів, передбачених п. 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 Наказу ДПА України від 18.08.2005 № 350 "Про затвердження методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ".

Зі змісту наведених довідок вбачається, що контролюючим органом на момент проведення перевірок з питань достовірності заявлених позивачем сум бюджетного відшкодування за листопад-грудень 2009 року та січень-лютий 2010 року фактично не було підтверджено достовірність заявлених ТОВ "Рамбурс-Трайгон" сум податку на додану вартість до відшкодування за вказані періоди.

Так, з матеріалів справи вбачається, що висновки відповідача, викладені у довідках від 16.04.2010 № 217/07-20/35947583 та № 259/07-20/35947583 від 21.05.2010 зумовили звернення позивача до суду з відповідними позовними заявами.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2015 у справі № 2а-15313/10/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016, позов ТОВ "Рамбурс-Трайгон" задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Рамбурс-Трайгон» бюджетного відшкодування у розмірі 21848193,00 грн. (двадцять один мільйон вісімсот сорок вісім тисяч сто дев'яносто три гривні 00 копійок); зобов'язано державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві подати до управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва висновок із зазначенням суми у розмірі 21848193,00 грн. (двадцять один мільйон вісімсот сорок вісім тисяч сто дев'яносто три гривні 00 копійок), що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рамбурс-Трайгон».

Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що ДПІ у Шевченківському районі в порушення вимог чинного законодавства не складено та не подано органу державного казначейства висновок щодо відшкодування сум з ПДВ, що призвело до порушення прав позивача. Також суд зазначив, що нормами податкового законодавства не передбачено право ДПІ у Шевченківському районі з будь-яких причин утримуватися від виконання вище зазначених дій, а тому останній повинен був подати у встановлений законом строк органу державного казначейства висновок із зазначенням сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню, оскільки під час проведення перевірки позивача не встановлено ніяких порушень з боку останнього, що підтверджується довідками, наявними у матеріалах справи.

Також, зазначеним судовим рішенням встановлено, що у матеріалах справи у повному об'ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Перевіривши усі документи, які подані позивачем на підтвердження реальності та товарності господарських операцій, суд встановив, що вони дійсно складені за результатами проведених операцій та із дотриманням вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №884, та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. Отже, господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача направлена на отримання економічної вигоди від господарської діяльності, що зумовлює хибність висновків ДПІ у Шевченківському районі м. Києва про необхідність проведення зустрічних звірок по всьому ланцюгу до кінцевого виробника.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд констатує, що судовим рішенням у справі № 2а-15313/10/2670 встановлено правомірність формування позивачем заявлених сум до бюджетного відшкодування та протиправність висновків контролюючого органу про необхідність проведення зустрічних звірок по всьому ланцюгу до кінцевого виробника.

Так, позивач не заперечує, що на підставі указаного рішення лише 30.11.2016 Управлінням Державного казначейства у Шевченківському районі м. Києва було здійснено бюджетне відшкодування 20230546,00 грн на рахунок позивача, тому, на переконання останнього, він має право на отримання пені у визначеному чинним законодавством розмірі та у межах строків, встановлених Податковим кодексом України.

Суд не погоджується з доводами позивача та зазначає наступне.

Абзацом 2 пункту 7.7.8 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Наведена норма кореспондується з положеннями абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2а-15313/10/2670), яка передбачає, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у судовому порядку оскаржив висновки довідок відповідача 16.04.2010 № 217/07-20/35947583 та № 259/07-20/35947583 від 21.05.2010.

Таким чином, у період з 20.01.2012 по 25.01.2015 суми податку на додану вартість, заявлені позивачем до бюджетного відшкодування за листопад-грудень 2009 року та січень-лютий 2010 року не можуть вважатись заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, позаяк правомірність їх формування підтверджена судовим рішенням, а не довідкою контролюючого органу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача пені в розмірі 6198195,89 грн за період з 20.01.2012 по 25.01.2015, оскільки у вказаний період сума бюджетного відшкодування не була заборгованістю у розумінні наведених положень Податкового кодексу України.

Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що з аналізу наведених вище правових норм вбачається, що саме з дня набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2015 у справі № 2а-15313/10/2670 - 16.02.2016 у контролюючого органу виник обов'язок подати до органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету позивачу.

З урахуванням наведених положень діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, такий висновок повинен був бути поданий відповідачем до 23.02.2016.

Як уже було встановлено судом, 30.11.2016 Управлінням Державного казначейства у Шевченківському районі м. Києва було здійснено бюджетне відшкодування 20230546,00 грн на рахунок позивача.

Одночасно, з Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016 було зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року по справі №2а-15313/10/2670 в частині зобов'язання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві подати до управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва висновок із зазначенням суми у розмірі 21848193,00 грн., що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рамбурс-Трайгон", до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.09.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року залишено без змін.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає необхідним роз'яснити позивачеві, що останній має право на стягнення пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 Податкового кодексу України, лише за періоди з 24.02.2016 по 17.05.2016 та з 21.09.2016 по 30.11.2016.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рамбурс-Трайгон" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4-а, офіс 139, ід. код 35947583) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко