Справа № 826/16311/17
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 травня 2018 року № 826/16311/17

Суддя окружного адміністративного суду м. Києва Шевченко Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправними ми та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 16.06.2017 №66838-1305 та від 13.04.2017 №66966-1305.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відбулося подвійне нарахування відповідачем сум земельного податку, крім того, розрахунки сум земельного податку за 2016 та 2017 роки здійснені податковим органом за відсутності відомостей, обов'язкова наявність яких обумовлена нормами Податкового кодексу України, а, отже, усе зазначене свідчить про протиправність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Пінчук Б.В. заперечував проти задоволення адміністративного позову про що подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на вищевказану норму, представники сторін заявили письмове клопотання про здійснення розгляду справи в письмовому провадженні.

Так, на підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України 12 квітня 2018 року суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається із матеріалів справи, позивач є власником частки нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 17 (нежилі приміщення з №1 по №30 (групи приміщень №17)), №№VI, VII, VIII (в літ. А) у розмірі 55/100 від загальної площі 382,8 кв.м.

Податковим повідомленням-рішенням від 16.06.2017 №66838-1305 відповідач вказав, що згідно пп. 54.3.3 п. 54.4 ст. 54 ПК України та відповідно до п. п. 286.5 ст. 286 розділу XIII ПК України визначено суму податкового зобов'язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік на суму 76 416,47 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 13.04.2017 №66966-1305 відповідач вказав, що згідно пп. 54.3.3 п. 54.4 ст. 54 ПК України та відповідно до п. п. 286.5 ст. 286 розділу XIII ПК України визначено суму податкового зобов'язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2017 рік на суму 27 000,49 грн.

Позивач, вважаючи, що вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що порушують його прав та законні інтересів, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом пунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з пункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до пункту 287.6 статті 287 ПК України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

У відзиві на адміністративний позов відповідачем було розраховано суму земельного податку.

Відповідач зазначає, що нормативно грошова оцінка в 2016 році за земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2, площею 0,012574 га. (125,74 кв.м) становить:

2 547 215,809 грн. = 125,74 х 3143,99 х 2,5 х 1,44 х 1,249 х 4,33.

Де:

- 3143,99 грн. - грошова оцінка за 1 кв.м;

- 125,74 кв.м - площа земельної ділянки;

- 2,5 - функціональний коефіцієнт на місцезнаходження земельної ділянки;

- 1,44 - узагальнюючий локальний коефіцієнт (дані коефіцієнти використано відповідно до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва», рішення вводиться в дію з 01.07.2015 (згідно з рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 №565/565) із змінами і доповненнями, відповідно до наданої довідки Ю-23874/2016 про нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки 72:083:0025);

Дані коефіцієнти використано відповідно до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва», рішення вводиться в дію з 01.07.2015 (згідно з рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 №565/565) із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 10.03.2016 № 217/217), та з врахуванням вимог наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 із змінами та доповненнями;

- 1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Держземагенства від 14.01.2015 № 6-28-0 22-215/2-15;

- 1,433 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби /країни з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 №6-28-0.22-201/2-16 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель».

Ставка земельного податку в 2016 році обраховується відповідно до додатку 3 «Положення про плату за землю в місті Києві» до рішення Київської міської Ради від 23.06.2011 № 242/5629 зі змінами та доповненнями, та становить - 3%.

Відповідно сума земельного податку за 2016 рік розрахованого ОСОБА_1 за земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, становить: 2 547 215,809 грн. х 3% = 76416,47 грн.

Нормативно грошова оцінка в 2017 році за земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2, площею 0,012574 га (125,74 кв.м) становить: 2700048,758 грн. = 125,74 х 3143,99 х 2,5 х 1,44 х 1,249 х 1,433 х 1,06.

Де:

- 3143,99 грн. - грошова оцінка за 1 кв.м;

- 125,74 кв.м - площа земельної ділянки;

- 2,5 - функціональний коефіцієнт на місцезнаходження земельної ділянки;

- 1,44 - узагальнюючий локальний коефіцієнт.

Дані коефіцієнти використано відповідно до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва», рішення вводиться в дію з 01.07.2015 (згідно з рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 року №565/565) із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 10.03.2016 № 217/217) та з врахуванням вимог наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 із змінами та доповненнями;

- 1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Держземагенства від 14.01.2015 № 6-28-0 22-215/2-15;

- 1,433 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 № 6-28-0.22-201/2-16 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель»;

- 1,06 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого витягом з листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2017 № 6-28-0.22-443/2-17 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель».

Ставка земельного податку в 2017 році обраховується відповідно до додатку 3 «Положення про плату за землю в місті Києві» до рішення Київської міської Ради від 23.06.2011 №242/5629 зі змінами та доповненнями та становить - 1%.

Відповідно сума земельного податку за 2017 рік розрахованого ОСОБА_1 за земельну ділянку що розташована за адресою: АДРЕСА_2, становить: 2700048,758 грн. х 1% = 27000,49 грн.

Проте, дослідивши матеріали справи, судом вставлено розбіжність у площі частини земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 посилається на лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 30.06.2017 №05707/057/С-1929-6995, в якому позивача повідомлено про те, що Департаментом у відповідь на заяву ОСОБА_1 було виготовлено довідку про розмір нормативної грошової оцінки частини земельної ділянки площею 100,84 кв.м

Разом з вказаним листом до матеріалів справи в якості додатку долучено копію довідки Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №Ю-24097/2017 про розмір нормативної грошової оцінки (НГО) частини земельної ділянки (72:083:0025) за результатами розрахунку у відповідності до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва», видану ОСОБА_1.

Згідно з даними вказаної довідки від 23.01.2017 №21 за підписом начальника управління оренди землі та міського земельного кадастру - ОСОБА_4, площа частини земельної ділянки становить 100,84 кв.м, місце розташування: АДРЕСА_2.

Однак, у відзиві на позовну заяву, наявному у справі, Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві посилається на довідку Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №Ю-23874/2016 про розмір нормативної грошової оцінки частини земельної ділянки (72:083:0025) за результатами розрахунку у відповідності до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва», видану ОСОБА_1.

Згідно з даними довідки від 30.12.2016 №503, долученої до матеріалів відзиву на адміністративний позов, площа частини земельної ділянки становить 125,74 кв.м, місце розташування: АДРЕСА_2.

06.02.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва на адресу Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) направлено судовий запит з метою усунення розбіжностей між копіями довідок Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), які містяться в матеріалах справи.

01.03.2018 у відповідь на вказаний вище запит Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надав копію довідки №Ю-24097/2017 про розмір нормативної грошової оцінки (НГО) частини земельної ділянки (72:083:0025), в якій вказана площа частини земельної ділянки розміром 100,84 кв.м.

Таким чином, суд робить висновок про те, що відповідачем помилково застосована площа земельної ділянки у розмірі 125,74 кв.м при визначенні ставки земельного податку в 2016 та 2017 роках.

Суд звертає увагу на те, що обов'язок по нарахуванню сум земельного податку фізичним особам покладено саме на контролюючий орган - орган державної фіскальної служби, яким для визначення розміру вказаного податку необхідно встановити базу оподаткування, наявність грошової оцінки землі, інші відомості для визначення суми податкового зобов'язання.

Проаналізувавши наведений в тексті відзиву на адміністративний позов відповідача розрахунок земельного податку у сукупності з іншими матеріалами справи, суд дійшов висновку про невірність такого розрахунку, оскільки у ньому дані щодо площі всієї земельної ділянки відрізняються від даних, наданих Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час розгляду адміністративної справи не доведено правомірність нарахування позивачу грошового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб.

Разом з тим, стосовно інших доводів, викладених позивачем у своєму адміністративному позові щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241-247, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16.06.2017 №66838-1305.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 13.04.2017 №66966-1305.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (03162, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1405,00 (одна тисяча чотириста п'ять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко