Справа № 819/1953/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1907/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі № 819/1953/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, Відділу державної реєстрації Теребовлянської районної адміністрації Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації та скасування рішення про державну реєстрацію,-

суддя в 1-й інстанції - Баб'юк П.М.,

час ухвалення рішення - 22.01.2018 року, 14:13 год,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення - 29.01.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області, Відділу державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області про скасування реєстрації декларацій та рішення про державну реєстрацію прав.

Ухвалою суду від 01 грудня 2017 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем 1 незаконно зареєстровані декларації ТП62 та ТП02 про готовність до експлуатації об'єкта, а саме: квартири АДРЕСА_2. Позивач зазначає, що обов'язковою умовою для реєстрації декларації в єдиному реєстрі документів ДАБІ є наявність документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Проте, замовник - власник даного об'єкта ОСОБА_2 самочинно, без відповідних дозволів та належного оформлення земельної ділянки в користування, не дотримуючись правил добросусідства, добудував до квартири АДРЕСА_6 що на першому поверсі багатоквартирного жилого будинку веранду, зайнявши частину прибудинкової ділянки, поза межами існуючого фундаменту.

В обґрунтування позовних вимог щодо відповідача 2 позивач зазначає, що відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки оскаржені декларації зареєстровані протиправно, то і рішення про реєстрацію прав на підставі яких вони виникли теж підлягає скасуванню.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі № 819/1953/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на неповне з'ясування судом та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд безпідставно вказав в рішенні про те, що ганок (веранда), який розміщений на 1-му поверсі біля сходової клітки площею 9,2 м. кв. відображено як частину житлового будинку по АДРЕСА_5, розміщеного на фундаменті, тим самим суд невірно ототожнює поняття ганку і веранди.

Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі № 819/1953/17 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 що підтверджується копією договору дарування від 10 жовтня 2012 року (аркуш справи 10).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 вересня 2006 року (аркуш справи 11) ОСОБА_2 придбано квартиру АДРЕСА_4

Рішенням Виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області №182 від 31.07.2007 надано дозвіл ОСОБА_2 на добудову веранди до житлового будинку та реконструкцію господарського будинку з гаражем, що знаходиться в АДРЕСА_5 (аркуш справи 73). При наданні вказаного дозволу також враховано згоду власників інших двох квартир зазначеного будинку (аркуш справи 144).

Крім цього, в матеріалах справи наявний Паспорт на забудову садиби в населених пунктах України щодо добудови ОСОБА_2 веранди на першому поверсі житлового будинку та реконструкції господарського приміщення з гаражем за адресою АДРЕСА_5 (аркуш справи 72-74).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, із довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації №49 від 25.09.2015 (аркуш справи 67) ще станом на 11.05.1979 на першому поверсі будинку при вході до сходової клітки на другий поверх зазначений ґанок (веранда) зі сходами. Другий поверх будинку становить квартиру №1 та має окремий вхід з першого поверху.

Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи №4857 на будинок по АДРЕСА_5, зокрема, "Плану этажей строения литеры "А" (аркуш справи 59): ґанок (веранда), який розміщений біля сходової клітки, відображено як частину даного житлового будинку розміщеного на фундаменті. Вхід у квартиру АДРЕСА_6 що на другому поверсі, здійснюється через вказаний ґанок (веранду) та сходову клітку.

08.12.2015 Управлінням ДАБІ в Тернопільській області зареєстровано декларацію №ТП22 про початок будівельних робіт, а 17.05.216 декларацію №ТП2 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності - реконструкції житлової квартири в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_5, замовник - ОСОБА_2 (аркуші справи 137-142).

В графі (пункті) 13 вказаної декларації - "Інформація про документ що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою", вказано: "Не вимагається п.4 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що декларація №ТП22 про початок вказаних будівельних робіт зареєстрована Управлінням ДАБІ в Тернопільській області 08.12.2015 та не скасована станом на час подання на реєстрацію декларації №ТП2 про готовність об'єкта до експлуатації.

Також, судом не встановлено порушень вимог чинного на той час законодавства в діях Управління ДАБІ в Тернопільській області при реєстрації поданої третьою особою декларації №ТП2 про готовність об'єкта до експлуатації.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування реєстрації декларації №ТП0 від 22.11.2013 є безпідставними, оскільки позивач обгрунтовує порушення його прав та інтересів як співвласника житлового будинку по АДРЕСА_7 в зв'язку із реконструкцією ОСОБА_2 веранди в цьому житловому будинку. Натомість, в декларації №ТП0 від 22.11.2013 йдеться про реконструкцію господарського будинку з надбудовою другого поверху, а не житлової квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 4 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (чинного на час виникнення спірних правовідносин - реєстрації декларації) реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно договору купівлі-продажу від 13.09.2006 року ОСОБА_2 став власником квартири АДРЕСА_1; рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області №182 від 31.07.2007 року ОСОБА_2 надано дозвіл на добудову до житлового будинку та реконструкцію будинку з гаражем по АДРЕСА_9, також в матеріалах справи є письмова заява ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Власників квартири АДРЕСА_8 від 19.06.2007 року про надання згоди на добудову веранди та реконструкцію гаражу та сараю по АДРЕСА_9 ОСОБА_2, яка була врахована при прийнятті рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області №182 від 31.07.2007 року.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 здійснив реконструкцію житлової квартири, належної йому за договором купівлі-продажу, не порушуючи зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будинку, і відповідно до частини 4 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", така реконструкція не потребує наявності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 23.10.2017 року перевіркою дотримання ОСОБА_2 законодавства у сфері містобудування, будівельних норм, стандартів та правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, порушень законодавства не виявлено, про що складено акт № ТД-26.10/1.

Норми ч.4 ст.34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", в редакції чинній на час спірних правовідносин, передбачали декілька підстав за наявності яких реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва не потребувала наявності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, в тому числі, але не виключно:

- комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності.

Крім цієї, вказані норми статті передбачали і інші підстави за наявності яких реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва не потребує наявності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, зокрема:

- реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із абзацом 1 частиною 1 статті 39 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 39 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 затверджено "Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" (далі - Порядок №461) відповідно до пункту 17 якого замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації: щодо об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку; щодо об'єктів, які належать до I-III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку; щодо самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Згідно із пунктом 18 Порядку №461 орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Відповідно до пункту 2 Порядку №461 повнота даних - інформація, зазначена замовником у поданих за встановленою формою документах, що за змістом достатня для прийняття рішення про реєстрацію декларації.

Щодо твердження позивача про те, що вимоги приписів відповідача від 13.03.2013 року та 27.01.2014 року ОСОБА_2 не виконані, то колегія суддів встановила, що вказані приписи були усунені шляхом подання ОСОБА_2 декларації про початок будівельних робіт « ТП22 від 08.12.2015 року та декларації про готовність до експлуатації об'єкта № ТП62 від 17.05.2016 року.

Колегія суддів, вивчивши матеріали та обставини справи прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга є необгрунтованою, безпідставною та не підлягає до задоволення.

Крім того апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги, а обставини викладені в ній спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, прийшла до висновку про відсутність підстав, які свідчили б про неправильне застосування судом першої інстанції матеріального або процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі № 819/1953/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 23.05.2018 року