Справа № 806/1585/18
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/1585/18

категорія 9.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.12.2017,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати не правомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.12.2017 (форма С) Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

В обґрунтування позову зазначає, що висновки податкового органу є протиправними та безпідставними, так як під час перевірки посадовим особам контролюючому органу надавалась ОСОБА_2 обліку розрахункових операцій на РРО № р/1, в якій зафіксовано повне оприбуткування готівки в касі за кожен день, також додала, що ДФС України порушило строк розгляду скарги позивача.

Ухвалою від 10.04.2018 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

02.05.2018 відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 33-34), згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з тих підстав, що позивачем порушено порядок оприбуткування готівки, оскільки останнім не здійснено дії щодо внесення надходження готівки до книги обліку доходів у повному обсязі в період з 01.06.2017 по 28.11.2017 загальна сума виручки становить 35928,70 грн.; позивачем надавались пояснення, в яких вона погоджується, що не здійснювала записи до книги обліку доходів № 96 від 05.07.2017 в період з 01.06.2017 по 28.11.2017, оскільки не знала, що її потрібно заповнювати; скарга позивача була розглянута у строки, визначені ст. 56 ПК України.

08.05.2018 позивач подала відповідь на відзив, в якій просила задовольнити позовні вимоги так як доказом того, що нею здійснюється належним чином ведення оприбуткування готівки є ОСОБА_2 обліку розрахункових операцій на РРО № НОМЕР_2 р/1, яка зареєстрована 27.04.2017, про що зазначено в акті перевірки і не заперечується відповідачем; ДФС навмисно не приймала скаргу, яка була направлена поштою.

В судовому засіданні:

- позивач та представник позивача просили позов задовольнити в повному обсязі, так як відповідач знаючи, що строк розгляду скарги порушений, рішення не скасував і на сьогоднішній день обліковує борг позивача у власній базі.

- представник відповідача проти задоволення позову заперечував, так як позивачем порушено норми ПК України.

08.05.2018 в судовому засіданні, за згодою учасників справи, суд перейшов до розгляду справи в письмовому провадженні.

Проаналізувавши дослідженні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2017 Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складено акт № 06/30/22 (а.с. 10), яким встановлено порушення вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 № 957 зі змінами та доповненнями, а також порушення вимог п. 2.2, 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 зі змінами та доповненнями.

28.11.2017 позивач надала письмові пояснення до акту перевірки (а.с. 35), в яких зазначила, що не здійснювала записи до книги обліку доходів № 96 від 05.07.2017 в період з 01.06.2017 по 28.11.2017, оскільки не знала, що її потрібно заповнювати.

На підставі акту перевірки 06.12.2017 контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 (а.с. 14), яким за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі до позивача застосовані штрафні санкції на суму 179643,50 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивач подала скаргу від 14.12.2017 до ДФС України (а.с. 11), яка була отримана останньою 15.01.2018 (а.с. 46).

01.02.2018 ДФС України прийнято рішення № 1455/т/99-99-11-03-01-25 (а.с. 45), яким продовжено строк розгляду скарги до 15.03.2018 (включно).

За результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_1, ДФС України прийняло рішення від 06.03.2018 № 3254/г/99-99-11-03-01-25 (а.с. 27-28), про залишення скарги від 14.12.2017 без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.12.2017 протиправним, позивач оскаржила його в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій; друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років тощо.

Згідно з п.1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (далі - Положення №637) оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Частиною 2.2. Положення №637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно п.2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

ОСОБА_2 обліку розрахункових операцій (КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Як зазначалось вище, причиною прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.12.2017 слугувало не здійснення позивачем записів до книги обліку доходів № 96 від 05.07.2017 в період з 01.06.2017 по 28.11.2017.

При дослідженні наданої позивачем ОСОБА_2 обліку розрахункових операцій №Р/1, яка зареєстрована Романівським відділенням Новоград-Волинської ОДПІ 28.04.2017, судом встановлено наявність сум розрахунків у розділі 2 за період із 01.06.2017 по 27.11.2017.

Крім того, з ОСОБА_2 обліку розрахункових операцій №Р/1 вбачається надходження за спірний період грошових коштів у сумі 35928,70 грн. на підставі фіскальних звітних чеків РРО №0001-№0180. Денні Z-звіти за період із 01.06.2017 по 27.11.2017 надруковані РРО вчасно, в них оприбутковані грошові кошти у розмірі 35928,70 грн. Фіскальні чеки ( Z- звіт денний) підклеєні у КОРО у Розділі 1 «Фіскальні звітні чеки».

Також, судом досліджено надану позивачем до суду ОСОБА_2 обліку доходів №96 та встановлено наявність у ній записів з 01.06.2017 по 06.05.2018. При цьому, учасниками справи в судовому засіданні не заперечувалось, що під час перевірки у ОСОБА_2 обліку доходів №96 були відсутні записи за даний період.

Посилання представника відповідача на лист Мінфіну від 12.06.2017 №35210-07-10/15376 яким роз'яснено оприбуткування готівки, суд не приймає до уваги, так як лист носить виключно рекомендаційний характер.

Суд вважає за необхідне зазначити, що нездійснення запису позивачем в ОСОБА_2 обліку доходів при фактичному оприбуткуванні зазначеної суми шляхом проведення готівки через РРО, не можна кваліфікувати як не оприбуткування готівки в касу.

Крім цього, об'єктивною стороною такого порушення, як не оприбуткування готівки є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням фіскальних чеків є свідченням їх занесення до фіскальної пам'яті, що виключає приховування відповідної суми виручки.

Наявність модему в РРО дає можливість в електронному вигляді отримувати податковим органом інформації про всі готівкові кошти, які надходять до каси позивача в момент роздрукування Z звіту, що унеможливлює приховування отриманої виручки та звільнення оприбуткованих сум від оподаткування.

Положеннями п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 передбачена відповідальність суб'єктів господарювання саме за не оприбуткування (неповне та/або) несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, а тому застосування штрафних санкцій на підставі цих положень є необґрунтованим та безпідставним.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем дотримано порядок ведення касових операцій, передбачений Положенням №637, оскільки сума виручки відображена у податковому обліку позивача, так як проведення зазначеної суми через РРО, зазначення її в фіскальній пам'яті РРО, відображення на роздрукованих та збережених фіскальних звітах, робить неможливим ухилення позивача від сплати податків, а тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.12.2017 підлягає скасуванню.

Щодо посилань позивача на те, що ДФС України порушило строки розгляду її скарги на податкові повідомлення-рішення, то суд не приймає їх до уваги та зазначає наступне.

Відповідно до п. 58.8 та п. 58.9 ст. 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи ДФС України отримало скаргу ФОП ОСОБА_1 15.01.2018 (а.с. 46), через 17 календарних днів, а саме 01.02.2018 ДФС України прийняло рішення про продовження строку розгляду скарги (а.с. 45) та через 50 днів з дня отримання скарги позивача, контролюючий орган прийняв рішення датоване 06.03.2018 (а.с. 16-17).

Твердження позивача, що перебіг строку розгляду скарги починається з дати її направлення ДФС України є хибним, так як Податковим кодексом України чітко передбачено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги.

Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 1796,43 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вул. Молодіжна, 10, с. Старочуднівська Гута, Романівський р-н, Житомирська обл., 13015, номер НОМЕР_4) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, код 39459195), задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.12.2017 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 1796,43 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк