Справа № 366/2458/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 366/2458/17 Суддя суду першої інстанції: Тетервак Надія Андріївна
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Ісаєнко Ю.А.,

Літвіної Н.М.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року, що прийняте о 14 год. 42 хв. у смт. Іванків Київської області (повний текст складений 29 грудня 2017 року), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними бездіяльність Управління соціального захисту населення -Іванківської районної державної адміністрації Київської області (далі - УПСЗН), щодо самостійного здійснення розрахунку субсидії на наступний опалювальний період для домогосподарства, яке отримувало субсидію у попередньому періоді, а саме: будинку АДРЕСА_1, та відмови призначити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, на опалювальний період, з - 1 жовтня 2016 року по березень 2017 року;

- зобов'язати УПСЗН здійснити розрахунок житлової субсидії її домоогосподарству - будинок АДРЕСА_1, та стягнути з відповідача на її користь кошти субсидії в рахунок відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, за опалювальний період з 01 жовтня 2016 року по березень 2017 року у сумі 4 481,94 грн.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач має право на отримання субсидії за адресою будинок АДРЕСА_1, а припинення нарахування субсидії є протиправним.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на правильність висновків суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до наявних в матеріалах справи матеріалів позивач проживала в зазначеному будинку без реєстрації.

Згідно протоколу №12 від 11.12.2014 відповідачем позивачу за вказаною вище адресою була призначена субсидія на житлово-комунальні послуги (далі - субсидія) (а.с. 36-40). Згідно рішення та повідомлення про надання субсидій № 010030 субсидію призначено на опалювальний період з грудня 2014 року по квітень 2015 року (а.с. 9, 87).

Відповідно до рішення та повідомлення про надання субсидій № 010030 09.09.2015 позивачу призначено субсидію на неопалювальний період з травня 2015 року по квітень 2016 року (а.с. 9, 77). У рішенні (а.с. 77) також зазначено про те, що з початком опалювального сезону субсидія буде перерахована автоматично.

Згідно повідомлення про надання субсидій позивачу призначено субсидію на опалювальний сезон з листопада 2015 року по квітень 2016 року (а.с. 8)

Згідно повідомлення про надання субсидій позивачу призначено субсидію з травня 2016 року по квітень 2017 року на неопалювальний сезон (а.с. 8)

Відповідно до рішення про призначення субсидії та повідомлення про надання субсидій (а.с. 74) позивачу припинено з 01.12.2016 надання субсидії, що була призначена на опалювальний період з листопада 2016 року по квітень 2017 року із зазначенням причини «сім'я не зареєстрована».

У березні 2017 року позивач зареєструвалася в будинку АДРЕСА_1.

Згідно рішення про призначення субсидії та відповідного повідомлення (а.с. 64) позивачу призначено субсидію на опалювальний сезон з березня 2017 року по квітень 2017 року.

Вважаючи припинення надання субсидії протиправним, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що оскільки на час отримання Управлінням соціального захисту населення Іванківської РДА довідки про місце реєстрації ОСОБА_4 (лютий 2017 року) з метою автоматичного продовження виплати субсидії на наступний період, ОСОБА_4 не була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1, то припинення виплати субсидії є правомірним.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення).

Відповідно до п. 3 Положення призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Згідно п. 2 Положення, право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Пунктом 6 Положення передбачено, що субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

З наведених норм вбачається, що право на отримання субсидії мають громадяни, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), однак таку субсидію може бути призначено лише особі, яка зареєстрована у такому приміщенні (будинку), або, в окремих випадках, є його орендарем.

Поряд із цим, оскільки позивач постійно проживала у будинку, власником якого вона є (а.с. 75, 80, 84, 93), а також те, що за зареєстрованим місцем проживання субсидії вона не отримувала (а.с. 79, 86, 91), то колегія суддів допускає можливість отримання ОСОБА_4 субсидії за місцем свого постійного проживання: АДРЕСА_1. Окрім того, позивачем формально були виконані вимоги пункту 6 Положення та надано відповідачу відповідний договір оренди (а.с. 73), який у встановленому законом порядку недійсним визнано не було.

Не зважаючи на викладене, надання субсидії позивачу було припинено з 01.12.2016 (а.с. 74) з причини «сім'я не зареєстрована».

Відповідно до пункту 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється:

- за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини;

- якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані, у тому числі про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, або не повідомив про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення;

- у разі переїзду сім'ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють надання субсидії (зокрема смерть одинокої особи), - з місяця, що настає за місяцем, в якому відбулися зміни;

- за заявою уповноваженого власника (співвласника) житла, наймача житла у державному та громадському житловому фонді, члена житлово-будівельного кооперативу, власника (співвласника) житлового приміщення - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.

- якщо під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства державним соціальним інспектором виявлено ознаки порушення норм законодавства щодо призначення субсидії, які вплинули (могли вплинути) на право призначення субсидії або визначення її розміру.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що матеріали справи не містять, а сторонами не було повідомлено про наявність подання відповідних органів (установ) чи заяви позивача про припинення надання субсидії. Матеріли справи також не містять відомостей про те, що матеріально-побутові умови проживання позивача свідчать про відсутність у неї права на отримання субсидії. Окрім того, у суду відсутні відомості про те, що у 2016-2017 роках здійснювалося обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства позивача та відомостей про те, що саме таке обстеження слугувало підставою для припинення надання субсидії позивачу.

Колегія суддів окремо зауважує, що позивачем не приховувалася та надавалася достовірна інформація про те, що вона постійно проживає у будинку АДРЕСА_1, однак зареєстрована за іншою адресою (а.с. 88, 94). Інформацією про це відповідач достовірно володів з 2014 року, з дня призначення субсидії вперше (а.с. 75, 80, 84, 93).

Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави для припинення надання субсидії позивачу відповідно до пункту 20 Положення.

У запереченнях на позовну заяву відповідач наголошував на тому, що нарахування субсидії позивачу припинено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136, якою затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 9, 12 Порядку у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

Таким чином, рішення про припинення субсидії на підставі Порядку може бути прийнято виключно на підставі відповідної рекомендації Мінфіну. Проте, у суду відсутні підстави вважати, що надання субсидії позивачу було припинено саме на підставі такої рекомендації, про наявність якої відповідач не повідомив та до суду не надав.

Варто також відмітити, що на засіданні комісії по розгляду звернень громадян з питань призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, житлових субсидій, надання соціальних послуг, включення до ЄДАРПу інформації про пільговика за місцем фактичного проживання розглядалося питання призначення субсидії на збільшену площу за заявою позивача (а.с. 65). Питання ж припинення нарахування субсидії позивачу на цьому засіданні не розглядалося (а.с. 32-35). Окрім того, на зазначеному засіданні комісія зазначила про те, що договір оренди, наданий позивачем є недійсним, при цьому рішення суду про визнання цього договору недійсним матеріали справи не містять, а комісія по розгляду звернень громадян з питань призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, житлових субсидій, надання соціальних послуг не має повноважень на визнання недійсними договорів оренди приміщень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач протиправно припинив з 01.12.2016 надання позивачу субсидії.

Належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання його здійснити нарахування позивачу житлової субсидії за адресою будинок АДРЕСА_1 за опалювальний період з грудня 2016 року (місяць припинення субсидії) по березень 2017 року (місяць, що передує місяцю призначення субсидії).

Поряд із цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги за період з 01.10.2016 по 30.11.2016, оскільки, як зазначалося, надання субсидії позивачу було припинено не з жовтня 2016 року, а з грудня 2016 року.

Позовні вимоги щодо зобов'язання виплатити позивачу субсидію також не підлягають задоволенню, оскільки субсидія не є допомогою, яка виплачується безпосередньо особі, якій вона призначена. При цьому, не може бути задоволено позов також і в частині розрахунку та стягнення субсидії шляхом її перерахування на рахунок ТОВ «Київоюлгаззбут», оскільки суд не вправі вирішувати питання розрахунку розміру належної позивачу субсидії, що віднесено до виключної компетенції відповідача.

Колегія суддів також відмовляє у задоволенні позову про стягнення з відповідача 10 000 грн моральної шкоди, оскільки жодних доказів заподіяння позивачу моральної шкоди, та їх причинно-наслідкового зв'язку із протиправними діями відповідача ОСОБА_4 надано не було. Окрім того, позивач ніяк не обґрунтовує заявленим нею до відшкодування розмір моральної шкоди - 10 000 грн.

У ході апеляційного перегляду справи колегією суддів не було встановлено обставин порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Тому посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права зокрема щодо затягування процесу, зазначення неточних відомостей у протоколах судового засідання колегією суддів відхиляється, оскільки це не стосується змісту судового рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_4 частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області щодо припинення з 01 грудня 2016 року нарахування ОСОБА_4 субсидії за адресою будинок АДРЕСА_1.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області здійснити нарахування ОСОБА_4 житлової субсидії за адресою будинок АДРЕСА_1 за опалювальний період з грудня 2016 року (включно) по березень 2017 року (включно).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області сплачений судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Н.М. Літвіна

Повний текст постанови складений 23.05.2018.