Справа № 760/8816/17
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/8816/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Чернишенка Владислава Петровича про визнання дій незаконними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 травня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Чернишенка В.П.було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу 510 гривень за порушення дорожнього знаку 5.11, а саме здійснення руху по смузі для маршрутних транспортних засобів.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим позбавив його в повному обсязі скористатись своїми правами. Крім того, відповідач доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав.

Просить суд:

- визнати незаконними дії відповідача щодо винесення постанови серія БР № 776218 від 12 травня 2017 року;

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія БР № 776218 від 12 травня 2017 року.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні 02 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні заяви про залучення до участі у справі третьої особи.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 21). У матеріалах справи міститься відзив інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Чернишенка В.П., з якого вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне. Зазначено, що позивач у своїй заяві не заперечує факту порушення ним правил дорожнього руху. Основним аргументом позивача є порушення відповідачем порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова є правомірною, оскільки позивач порушив вимоги дорожнього знаку 5.11, а саме здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу 510 гривень за порушення дорожнього знаку 5.11, а саме здійснення руху по смузі для маршрутних транспортних засобів (а.с. 5).

Позивач посилається на те, що інспектор розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за адресою розташування управління патрульної поліції.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КпАП України у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Конституційний суд України у рішенні від 26 травня 2015 року в справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КпАП України дав офіційне тлумачення зазначеній нормі. Вказано, що положення цієї статті, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, статтями 121-1, 121-2, частинами 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, статтями 125, 126, частинами 1, 2, 3 ст. 127, статтями 128, 129, 132-1, частинами 6, 11 ст. 133-1, частинами 1, 2, 3 ст. 140 КпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Інспектор розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та виніс постанову, яка є предметом оскарження. Сам факт такого розгляду адміністративної справи не є підставою для скасування постанови.

З відзиву відповідача вбачається, що позивач у своїй заяві не заперечує факту порушення ним правил дорожнього руху. Основним аргументом позивача є порушення відповідачем порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, у позовній заяві зазначено, що позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та посилається на те, що обов'язок доказування правомірності рішення покладається саме на відповідача.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень у відзиві зазначено про те, що постанова є правомірною, оскільки позивач порушив вимоги дорожнього знаку 5.11, а саме здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів.

Разом з тим, відповідачемсуду не надано будь-яких доказів правомірності винесеної постанови про притягненню позивача до адміністративної відповідальності. Заперечення відповідача ґрунтуються лише на тексті відзиву на позовну заяву.

Вбачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 12 травня 2017 року.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Чернишенка Владислава Петровича (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про визнання дій незаконними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Чернишенка Владислава Петровича щодо складення постанови серія БР № 776218 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 12 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Скасувати постанову серія БР № 776218 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 12 травня 2017 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Чернишенком Владиславом Петровичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: