Справа № 824/15/18-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/15/18-а Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

17 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Мазурок Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2018 року позивач звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування прийнятих ГУ ДФС у Чернівецькій області податкових повідомлень-рішень № 9742-13 від 30 червня 2017 року та № 527781-13 від 18 грудня 2017 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2005 р. серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради, ОСОБА_4 є власником житлового будинку у АДРЕСА_1, площею 504,60 кв.м.

26.04.2005 р. до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2005 р. серії НОМЕР_1, внесено запис про державну реєстрацію за позивачем на праві власності житлового будинку у АДРЕСА_1, із п'яти кімнат загальною площею 504,60 кв.м., розмір частки визначено 1/1.

Відповідно до рішення 2 сесії 7 скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2016 р. №80 "Про внесення змін до рішення міської ради 6 скликання від 25.06.2015 р. №1625 "Про справляння в м. Чернівцях місцевих податків і зборів, акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів та відміну раніше прийнятих рішень", визначено збільшення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 р. для житлових будинків, загальна площа яких перевищує 500 квадратних метрів, в розмірі 25000 грн. на рік за кожний такий об'єкт.

30.06.2017 р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №9742-13, яким визначено суму податкового зобов'язання ОСОБА_4 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельного податку, в розмірі 28852,89 гривень.

Згідно з довідкою Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації від 16.08.2017 р. №1531 вказується, що після обстеження на місці 15.08.2017 р. житлового будинку у АДРЕСА_1, станом на 15.08.2017 р. встановлено загальну площу будинку 454,80 кв.м. Крім того, вказується, що загальна площа будинку зменшилась на 49,80 кв.м за рахунок арифметичної помилки.

Судом встановлено, що на підставі довідки Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації від 16.08.2017 р. №1531 та на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2005 р. серії НОМЕР_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.08.2017 р. зареєстровано право власності за позивачем на житловий будинок у АДРЕСА_1, загальною площею 454,80 кв.м., розмір частки визначено 45/100.

Відповідно до довідки Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації від 03.10.2017 р. №1853 вказується, що згідно з архівними даними по АДРЕСА_1, в житловому будинку літера "Б" з 2005 року по 2017 року ніяких добудов, перепланувань та реконструкцій не проводилось. При обстеженні у 2017 році житлового будинку літера "Б" встановлено, що загальна площа становить 454,80 кв.м., яка зменшилась на 49,80 кв.м. за рахунок арифметичної помилки, допущеної в 2005 році при первинній інвентаризації.

До матеріалів справи додано технічний паспорт, виготовлений 15.08.2017 р., на житловий будинок у АДРЕСА_1, де вказано загальну площу будинку - 454,80 квадратних метри.

Позивачем 15.11.2017 р. оскаржено до Державної фіскальної служби України податкове повідомлення-рішення №9742-13, за результатами розгляду якого 07.12.2017 р. залишено без змін вказане податкове повідомлення-рішення. Крім того, податковим органом виявлено арифметичну помилку при розрахунку суми податку в податковому повідомленні-рішенні №9742-13, у зв'язку із чим 18.12.2017 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №527781-13, яким збільшено податкове зобов'язання позивача на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за базовий податковий (звітний) 2016 рік в сумі 1447,62 гривень.

Не погоджуючись із цими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для визначення у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стало свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.04.2005 року серії НОМЕР_1, а також інформація, яка міститься в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що відповідає вимогам п. 266.3 ст. 266 ПК України, а тому податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України податок на майно належать до місцевих податків.

Відповідно до пп. 266.1.1. п. 266.1. ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 ПК України).

Ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 ПК України).

Згідно з пп. "г" пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Відповідно до рішення 2 сесії 7 скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2016 р. №80 "Про внесення змін до рішення міської ради 6 скликання від 25.06.2015 р. №1625 "Про справляння в м. Чернівцях місцевих податків і зборів, акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів та відміну раніше прийнятих рішень"", визначено збільшення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 р. для житлових будинків, загальна площа яких перевищує 500 квадратних метрів, в розмірі 25000 грн на рік за кожний такий об'єкт.

Судом встановлено, що за позивачем з 26.04.2005 р. відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2005 р. серії НОМЕР_1 зареєстровано право власності на житловий будинок у АДРЕСА_1, площею 504,60 квадратних метрів.

Проте, згідно з довідкою Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації від 16.08.2017 р. №1531 після обстеження на місці 15.08.2017 р. житлового будинку у АДРЕСА_1, станом на 15.08.2017 р. встановлено загальну площу будинку 454,80 кв.м. Крім того, вказується, що загальна площа будинку зменшилась на 49,80 кв.м. за рахунок арифметичної помилки.

Судом встановлено, що на підставі цієї довідки Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації та на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2005 р. серії НОМЕР_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.08.2017 р. зареєстровано право власності за позивачем на житловий будинок у АДРЕСА_1, загальною площею 454,80 кв.м., розмір частки визначено 45/100.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до довідки Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації від 03.10.2017 р. №1853 вказується, що згідно з архівними даними по АДРЕСА_1, в житловому будинку літера "Б" з 2005 року по 2017 року ніяких добудов, перепланувань та реконструкцій не проводилось. При обстеженні у 2017 році житлового будинку літера "Б" встановлено, що загальна площа становить 454,80 кв.м., яка зменшилась на 49,80 кв.м. за рахунок арифметичної помилки, допущеної в 2005 році при первинній інвентаризації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач фактично з 2005 року була власником житлового будинку площею 454,80 кв.м.

На підставі зазначеного, позивач оскаржила винесене щодо неї податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку з додаванням відповідних документів, проте вищестоящий орган фактично відмовив їй у задоволенні її скарги та зобов'язав ГУ ДФС у Чернівецькій області виправити свою арифметичну помилку щодо визначення суми податку, яку необхідно сплатити.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що дійсно станом на момент винесення податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 року у податкового органу були відсутні відомості щодо зменшення загальної площі будинку у АДРЕСА_1 до 454,80 кв.м., однак такі відомості були наявні у Державної фіскальної служби під час розгляду скарги ОСОБА_4 на податкове повідомлення-рішення № 9742-13 від 30.06.2017 і ДФС України мала всі підстави для скасування такого податкового повідомлення-рішення.

Посилання відповідача на те, що податковий орган керувався інформацією, наявною в Реєстрі, що відповідає вимогам п. 266.3 ст. 266 ПК України суд оцінює критично, оскільки станом на момент розгляду скарги ДФС України відомості про те, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку площею 454,80 кв.м. також були внесені до відповідного Реєстру і ДФС могла і повинна була це перевірити.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивач не повинна сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з житлового будинку площею 504,60 кв.м., оскільки в дійсності вона була власником будинку, площею 454,80 кв.м., що підтверджується доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи.

При цьому, з огляду на зазначене, суд критично оцінює висновки щодо того, що станом на момент прийняття податкового повідомлення-рішення № 9742-13 від 30.06.2017 року позивач була власником будинку площею 504,60 кв.м., оскільки така площа була зазначена внаслідок арифметичної помилки, яка не залежала від позивача. Позивач не повинна нести наслідки, зазначені у пп. "г" пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України щодо сплати податку з площі будинку 504,60 кв.м., внаслідок арифметичної помилки, коли фактично весь час площа будинку становила 454,80 кв.м..

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що податкові повідомлення рішення № 9742-13 від 30 червня 2017 року та № 527781-13 від 18 грудня 2017 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 9742-13 від 30 червня 2017 року та № 527781-13 від 18 грудня 2017 року, прийняті Головним управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 травня 2018 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.