Справа № 826/17120/16
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2018 року

у справі №826/17120/16

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Кабінету Міністрів України

треті особи:

народний депутат України Тимошенко Юлія Володимирівна

народний депутат України Каплін Сергій Миколайович

народний депутат України Скорик Микола Леонідович

ОСОБА_8

Уповноважена особа з прав людини

Верховна Рада України

про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, треті особи: народний депутат України Тимошенко Юлія Володимирівна, народний депутат України Каплін Сергій Миколайович, народний депутат України Скорик Микола Леонідович, ОСОБА_8, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України та зобов'язати відповідача вжити передбачені законодавством заходи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду, на підставі ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу через порушення норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем не було порушено норм ст.240 КАС України, оскільки через погодні умови та стан здоров'я він не міг прибути до суду та повідомити про свій стан, крім того в нього хворіла дружина за якою він доглядав.

Верховною Радою України було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду посилався на повторне неприбуття позивача у судове засідання, який був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду справи, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, особи які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Нормами ч. 5 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зазначені норми кореспондуються з п. 4 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких позовна заява залишається без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у підготовче засідання чи судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге без поважних причин не прибули на розгляд справи і в суду є достовірні докази про те, що обидва рази позивача було належним чином повідомлено.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що підставою для скасування ухвали є та обставина, що через погодні умови та стан здоров'я він не міг прибути до суду та повідомити про свій стан, крім того в нього хворіла дружина за якою він доглядав.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з огляду на повторну неявку позивача у судове засідання.

Так з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 11 січня 2017 року о 14:15 год.

У зв'язку з перебуванням судді-доповідача на лікарняному судове засідання призначене на 11 січня 2017 року о 14:15 год. не відбулось.

В подальшому ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року було прийнято справу до провадження суддею Федорчуком А.Б. та призначено судове засідання на 17 травня 2017 року о 09:00 год.

У зв'язку з заявленим клопотанням ОСОБА_2 про витребовування у відповідача додаткових доказів, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року було прийнято ухвалу про витребовування документів та відкладення розгляду справи на 06 вересня 2017 року о 09:00 год.

05 вересня 2017 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв'язку з погіршенням стану здоров'я.

У зв'язку з неявкою позивача у судове засідання 06 вересня 2017 року розгляд справи було перенесено на 13 грудня 2017 року на 09:00 год., про що всім учасникам процесу було направлено повістки про виклик.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року суддею Амельохіним В.В. було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08 листопада 2017 року о 09:00 год.

Проте з огляду на неявку позивача в судове засідання 08 листопада 2017 року розгляд справи було відкладено на 18 грудня 2017 року на 10:00 год., про що сторонам надіслано повістки про виклик, а позивача додатково повідомлено телефонограмою.

У зв'язку з поданням ОСОБА_2 заяви про зміну позовних вимог 18 грудня 2017 року було відкладено розгляд справи на 22 січня 2018 року на 10:20 год. про що належним чином сповіщено всіх учасників процесу.

Зазначені обставини не заперечуються позивачем, та підтверджуються його особистим підписом про отримання повістки про виклик (т. 2 а.с.98).

В судовому засідання 22 січня 2018 року третьою особою ОСОБА_8 було заявлено про залучення в якості третіх осіб Уповноважену з прав людини та Верховну Раду України, та клопотання ОСОБА_2 про залучення додаткових доказів. Заявлені клопотання задоволено та оголошено перерву у справі до 26 лютого 2018 року на 11:05 год. про що належним чином сповіщено всіх учасників процесу.

Зазначені обставини не заперечуються позивачем, та підтверджуються його особистим підписом про отримання повістки про виклик 22.01.2018 (т. 2 а.с.137).

Однак 26 лютого 2018 року позивач або його представник в судове засідання не з'явився, будь-яких пояснень з приводу неявки чи поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомив

У зв'язку з неявкою в судове засідання позивача чи його представника позивача розгляд справи відкладено на 27 березня 2018 року на 14:45 год., про що сповіщено всіх учасників процесу повісткою про виклик.

Зазначені обставини не заперечуються позивачем, та підтверджуються повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с.170).

В судове засідання призначене на 27 березня 2018 року позивач повторно не прибув, будь-яких пояснень з приводу повторної неявки чи поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомив.

В судовому засіданні 27 березня 2018 року у зв'язку з повторною неявкою позивача у судове засідання, та заявленим усним клопотанням представника відповідача позовну заяву залишено без розгляду.

Так, обов'язковою умовою для застосування такої підстави залишення адміністративного позову без розгляду є саме повторна неявка позивача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин. Зазначені наслідки настають, якщо позивач не з'явився вдруге поспіль (тобто повторно) і від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що підставою для скасування ухвали є та обставина, що через погодні умови та стан здоров'я він не міг прибути до суду та повідомити про свій стан, крім того в нього хворіла дружина за якою він доглядав.

Проте з доданих до апеляційної скарги копії витягу з історії хвороби №41/18 вбачається, що позивач перебував на лікуванні у період з 04.01.2018 по 17.01.2018, що не перешкоджало йому з'явитись в судове засідання 26 лютого та 27 березня 2018 року чи повідомити про розгляд справи за його відсутності. Крім того надана позивачем копія виписки дружини ОСОБА_10 від 13.03.2018 містить лише заключення лікаря про хворобу дружини позивача, та жодним чином не підтверджує неможливість останнього прибути в судове засідання чи повідомити про свою неявку.

Нормами ч. 5 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зазначені норми кореспондуються з п. 4 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких позовна заява залишається без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у підготовче засідання чи судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

«Повторність» означає вчинення знову, тобто основною ознакою повторності є здійснення аналогічного, тотожного. При цьому черговість та порядок вчинення дій не впливає на факт їх повторності. А тому «повторне неприбуття», як підстава для залишення позовної заяви без розгляду, означає неявку у судове засідання два чи більше разів без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття протягом усього розгляду справи та не обов'язково двічі підряд.

Нормами ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Водночас ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність залишення позову ОСОБА_2 без розгляду на підставі ст.205, ст.240 КАС України у зв'язку з повторною неявкою у судове засідання позивача, оскільки вчасне отримання позивачем відповідних повідомлень (повісток) щодо призначення та відкладення розгляду справи на відповідну дату підтверджується розпискою та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім колегія суддів враховує ті обставини, що позивачем не подавалось заяви про розгляд справи за його відсутності.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: В.П. Мельничук

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 29 травня 2018 року.