Справа № 826/3988/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2018 року

Київ

справа №826/3988/16

адміністративне провадження №К/9901/34860/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 (суддя - Арсірій Р.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 (головуючий суддя - Мамчур Я.С., судді: Желтобрюх І.Л., Файдюк В.В.) у справі №826/3988/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» до Одеської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи» (далі - ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило:

визнати протиправними дії відділу митного оформлення 3 м/п «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалось відповідно до вантажної митної декларації № 500040503/2015/005593 від 02.11.2015;

скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/000068/2 від 02.11.2015;

скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00073 від 02.11.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, позовні вимоги задоволено частково. Скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/000068/2 від 02.11.2015, прийняте відділом митного оформлення 3 м/п «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС; скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 2015/00073 від 02.11.2015, складену відділом митного оформлення 3 м/п «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При прийнятті рішень суди попередніх інстанцій виходили із надання позивачем митному органу всіх передбачених чинним законодавством документів, необхідних для визначення митної вартості ввезеного товару, та обґрунтованості вимог щодо скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій Одеська митниця ДФС оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог Одеська митниця ДФС посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, статей 53, 54, 58 Митного кодексу України.

Так, у касаційній скарзі відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог та хибність висновків судів про неправомірність рішень митного органу, оскільки подані ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» документи не підтверджували заявлену митну вартість товару, а тому у митного органу були підстави для її визначення за резервним методом, оскільки наявна цінова інформація ґрунтувалась саме на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 13.01.2015 між IDS Borjomi Georgia LLC (Грузія) (за контрактом - продавець) та ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) (за контрактом - покупець) було укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № СТ20-001/1501, згідно умов якого, продавець продає, а покупець - придбає мінеральну воду «Боржомі» окремими партіями на умовах СІР Одеса Західна, згідно ІНКОТЕРМС 2010.

02.03.2015 між покупцем та продавцем було укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту, згідно умов якої ціну товару за вказаним контрактом було змінено (знижено), з урахуванням різних економічних чинників.

На виконання умов контракту № СТ20-001/1501 від 13.01.2015 на підставі інвойсу № GE20150332 від 21.10.2015 була здійснена поставка товару.

02.11.2015 ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» в порядку електронного декларування було подано до ВМО 3 м/п «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС митну декларацію № 500040403/2015/005593 з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, за контрактом № СТ20-001/1501 від 13.01.2015, а саме: вода природна мінеральна лікувально-столова гідрокарбонатна натрієва «Боржомі», сильногазована.

Одночасно, з вказаною вище митною декларацією декларантом було подано перелік документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме: вагонну відомість № 8575 від 31.10.2015; накладні ЦІМ/УМВС №№ 00011208, 00011209, 00011210, 00011211, 00011212, 00011213, 00011214, 00011214; від 23.10.2015; передатну відомість № 2 від 31.10.2015; банківські платіжні документи № 14 від 15.04.2015, № 18 від 29.07.2015, № 19 від 17.05.2015, № 20 від 14.05.2015, № 21 від 18.05.2015, № 23 від 27.05.2015, № 24 від 03.06.2015, № 25 від 08.06.2015, № 26 від 26.06.2015, № 27 від 08.07.2015, № 31 від 03.08.2015, № 32 від 05.08.2015, № 33 від 14.08.2015, № 34 від 09.09.2015, № 36 від 22.09.2015, № 37 від 25.09.2015, № 38 від 06.10.2015, № 39 від 09.10.2015, № 40 від 13.10.2015, № 42 від 22.10.2015, № 44 від 26.10.2015; банківські платіжні документи б/н від 15.04.2015, 29.04.2015, 27.05.2015, 14.05.2015, 18.05.2015, 27.05.2015, 03.06.2015, 08.06.2015, 26.06.2015, 08.07.2015, 03.08.2015, 05.08.2015, 14.08.2015, 09.09.2015, 22.09.2015, 25.09.2015, 06.10.2015, 09.10.2015, 13.10.2015, 22.10.2015; прайс-лист б/н від 02.03. 2015; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 11/653 від 04.06. 2015 та № ОЭ-8/81 від 20.03.2015; виписку з бухгалтерської документації б/н від 22.07.2015; розрахунок ціни (калькуляцію) № LT32-589/1503 від 26.03.2015; рахунок-фактуру (інвойс) № GE201500332 від 21.10.2015; пакувальний лист б/н від 21.10.2015; страховий поліс № 00837 від 28.01.2015; копію угоди стосовно внесення змін до Відкритого полісу № ICG/AG 15/026+1 від 04.03.2015; додаток № 1 від 02.03.2015 до контракту № СТ20-001/1501 від 13.01.2015; додаток № 2 від 10.06.2015 до контракту № СТ20-001/1501 від 13.01.2015; додаток № 3 від 12.06.2015 до контракту № СТ20-001/1501 від 13.01.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) № СТ20-001/1501 від 13.01.2015; доповнення до внутрішнього договору № 1 від 19.12.2014; договір про надання послуг митного брокера № BU-126 від 16.05.2014; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) № 2720 від 23.10.2015; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічного контролю) № 2720 від 23.10.2015; сертифікати про походження товару форми СТ-1 № GEO2015 01/003623 від 21.10.2015; довіреність № 001 від 13.01.2015; довіреність № 003 від 13.01.2015; довіреність № 004 від 01.07.2015; довіреність № 005 від 01.07.2015; листи № 201/4-15ц від 27.03.2015, № 270/4-15ц від 27.04.2015, № LT32-303/1410 від 15.10.2014, № LT32-591/1503 від 27.03.2015; копію митної декларації країни відправлення № С2462 від 23.10.2015.

За результатами розгляду поданих документів, митний орган дійшов висновку про існуючий взаємозв'язок між продавцем товару та покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, яка була зменшена, а також повідомив, що під час митного оформлення товару у контролюючого органу була наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Позивачу запропоновано надати додаткові документи згідно з пунктом 3 статті 53Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Листом від 02.11.2015 №307 ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» повідомило митний орган про те, що ним було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, передбачені частиною другою статті 53 МК України та додатково надав: інформацію, що стосується відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України з копіями підтверджуючих документів та розрахунок ціни (калькуляцію). Крім того, зазначив, що декларантом направлено запит щодо надання документу, який містить довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам. У зв'язку із тим, що зазначений документ може бути наданий виключно організаціями, які мають повноваження на здійснення оціночної діяльності в країні-експортері (Грузія), надати запитувану інформацію протягом 10 днів з дати запиту не є можливим.

Проте, 02.11.2015 Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/000068/2, відповідно до якого обрано метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально, а також оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00073 від 02.11.2015.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною другою статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 у справі 21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п'ятої статті 58 Митного кодексу України.

Неподання декларантом додаткових документів обґрунтовано відхилено судами, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Щодо доводів скаржника про виявлені при здійсненні митного контролю розбіжності та невідповідності у поданих декларантом документах, то судами попередніх інстанцій наведені митницею обставини з'ясовувалися з наданням відповідної оцінки.

Зокрема встановлено, що ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) та IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) є частинами однієї міжнародної компанії IDS Borjomi International.

У зв'язку з тим, що в лютому 2015 року в Україні відбулось стрімке та значне зниження курсу гривні по відношенню до долару США, в рамках прийнятої стратегії введення бізнесу та розвитку, з метою збереження ринку збуту та відповідно зменшення впливу процесу девальвації гривні на ціну товару для кінцевого споживача, IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) було прийнято рішення про зменшення ціни товару за контрактом № СТ20-001/1501 від 13.01.2015, внаслідок чого було укладено додаткову угоду № 1 до контракту від 02.03.2015.

На час митного оформлення товару за МД № 500040403/2015/005593 від 02.11.2015 зазначена додаткова угода не була змінена/розірвана сторонами чи скасована рішенням суду.

Судами також обґрунтовано відхилені доводи відповідача, про існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Так, відповідно до частин 12-14 статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

На підстави викладеного Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом. Відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, а відтак про задоволення позовних вимог щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/000068/2 від 02.11.2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00073 від 02.11.2015.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів попередніх інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду