Справа № 822/373/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/373/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

29 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року (головуючий суддя Петричкович А.І., повний текст рішення складено 27.02.2018 року) у справі 822/373/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

1) визнати відмову голови ліквідаційної комісії ГУМВС в Хмельницькій області в наданні довідки про розмір грошового забезпечення за посадою, яку він обіймав до виходу на пенсію, для перерахунку пенсії з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" із зазначенням в довідці основних і додаткових видів грошового забезпечення для переведення ОСОБА_2 на пенсійне забезпечення згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" незаконним та антиконституційним;

2) зобов'язати голову ліквідаційної комісії ГУМВС в Хмельницькій області надати ОСОБА_2 довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку він обіймав до виходу на пенсію, для перерахунку пенсії з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" із зазначенням в довідці основних і додаткових видів грошового забезпечення для переведення ОСОБА_2 на пенсійне забезпечення згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач, посилаючись на те, що він був звільнений у відставку з органів МВС України, де перебував на посаді пожежника, командира відділення СДПЧ-15 по охороні міста Дунаєвець, а отримана ним з 21.07.2010 року друга група інвалідності має причинний зв'язок з захворюванням, отриманим при виконанні військового обов'язку по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, зазначив про протиправність відмови Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницької області у видачі йому довідки про розмір грошового забезпечення за посадою, яку він займав до виходу на пенсію, для перерахунку останньої з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів від 11 листопада 2015 року №988.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною відмову голови ліквідаційної комісії ГУМВС в Хмельницькій області у формі листа за №49/5-с від 09.01.2018 року про видачу довідки про розмір грошового забезпечення колишнього працівника органів внутрішніх справ ОСОБА_2 Зобов'язано Ліквідаційну комісії ГУМВС в Хмельницькій області видати ОСОБА_2 довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку він обіймав в органах внутрішніх справ до виходу на пенсію.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Так, зокрема, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що позивач перед звільненням перебував на посаді командира СДПЧ-15 по охороні міста Дунаївнці, яка за своїми функціональними обов'язками не передбачала виконання завдань та функцій покладених на органи внутрішніх справ, в той час як Наказом МВС України № 138 від 17.02.2017 року здійснено прирівняння саме посад міліціонерів до посад нині діючих поліцейських, які подібні за своїми функціональними обов'язками. Також відповідач зазначає, що позивач, як колишній працівник органів внутрішніх справ, пенсію на підставі положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не отримує, оскільки остання призначена йому у відповідності до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач, скориставшись правом подання письмових заперечень, надіслав на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на безпідставність доводів апелянта, зазначив, що рішення відповідача про відмову у наданні йому довідки про розмір грошового забезпечення колишнього працівника органів внутрішніх справ порушує його конституційне право на соціальний захист та суперечить положенням нормативних актів, які регулюють дані правовідносини.

В розрізі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, згідно витягу Відділу пожежної безпеки УМВС України в Хмельницькій області з наказу "По особовому складу" від 12.11.2002 року за №63 о/с, старшину внутрішньої служби ОСОБА_2, командира відділення 15-ї самостійної державної пожежної частини м. Дунаївці, звільнено з 12.11.2002 року у відставку по п.65 "Б" (через хворобу) згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (стор.11).

З 06.11.2002 року позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію у відповідності до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до посвідчень, копії яких наявні в матеріалах справи, позивач: 1) є інвалідом 2-ї групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни; 2) є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія); 3) має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ ( стор. 16).

Позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУ МВС в Хмельницькій області з інформаційним запитом від 03.01.2018 року, в якому просив виготовити та надати довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку він обіймав до виходу на пенсію, для перерахунку пенсії з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" із зазначенням в довідці основних та додаткових видів грошового забезпечення (стор.14).

Листом від 09.01.2018 року за №49/5-С голова ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області повідомив позивача про відмову у задоволенні його запиту, з посиланням на ч. 3-4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та наказ МВС України від 17.02.2017 №138 "Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що прирівнюються посадам поліцейських" ( стор.15).

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач проходив службу в органах внутрішніх справ і був звільнений з посади командира відділення 15-ї самостійної державної пожежної частини м. Дунаївці у відставку по п.65 "Б" (через хворобу), він має право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого наказом МВС України №138 від 17.02.2017.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ), "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 р. № 900-VIII (далі - Закон № 900-VIII), "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 13.02.2008 р. № 45 (далі - Постанова № 45), постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній до внесення змін Законом №900-VIII), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Згідно п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Для перерахунку пенсії згідно п.3 Порядку №45, уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, які повинні бути подані до Головних управлінь Пенсійного фонду України.

Отже, підсумовуючи викладене можна дійти висновку, що перерахунку з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" підлягають виключно пенсії призначені у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як працівник органів внутрішніх справ пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не отримує, оскільки остання призначена йому у відповідності до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В даному випадку, уваги заслуговують доводи позивача про необхідність отримання ним вказаної довідки для переходу на інший вид пенсії, тобто за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, обгрунтовуючи підставність власного звернення до відповідача з інформаційним запитом стосовно отримання довідки про розмір грошового забезпечення колишнього працівника органів внутрішніх справ, позивач допустив порушення самого порядку подання документів, що передує процедурі розгляду питання про наявність у нього підстав для переходу на інший вид пенсії та власне самому переходу, оскільки отримання додаткових документів необхідних для здійснення бажаного заявником переходу є прерогативою пенсійного органу, який самостійно збирає додаткові документи.

До того ж, відповідно до «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. № 393», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 довідки про розмір грошового забезпечення для призначення та перерахунку пенсій особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ліквідаційні комісії УМВС України в областях готують лише на запити територіальних органів Пенсійного фонду України.

Разом з тим, судова колегія вивчивши всі наявні докази у справі, не віднайшла підтвердження звернення позивачем до пенсійного органу з відповідною заявою про розгляд питання стосовно його переходу на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та отримання ним будь-якої відповіді з даного приводу.

З врахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, прийшов до хибного висновку про доведеність позивачем підставності заявлених ним вимог, а тому допустив невірне застосування норм матеріального права.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 травня 2018 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.