Справа № 340/742/15-а (2а/340/5/16)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року

Київ

справа №340/742/15-а (2а/340/5/16)

адміністративне провадження №К/9901/11001/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 340/742/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Голівської сільської ради Верховинського району про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Голівської сільської ради Верховинського району на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року, прийняту у складі головуючого судді - Атаманюка Р.І., та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, постановлену у складі головуючого судді - Коваля Р.Й., Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Голівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, в якому просив:

визнати неправомірною відмову Голівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області у збереженні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної середньої заробітної плати на період працевлаштування;

зобов'язати Голівську сільську раду Верховинського району Івано-Франківської області виплачувати ОСОБА_1 щомісячну заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді у Голівській сільській раді Верховинського району, на період працевлаштування з 10 листопада 2015 року, протягом шести місяців.

В обґрунтування позову зазначає, що 04 жовтня 2001 року його обрано сільським головою села Голови Верховинського району Івано-Франківської області і на цій посаді він безперервно пропрацював до 10 листопада 2015 року, тобто до звільнення у зв'язку із закінченням строку повноважень відповідно до частини першої статті 42 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР).

До обрання сільським головою позивач працював керівником КМП «Чорнорічанське», державну реєстрацію якого за розпорядженням голови Верховинської районної державної адміністрації від 14 травня 2012 року №254 скасовано у зв'язку з повним припиненням підприємницької діяльності. З посиланням на положення частини п'ятої статті 12 Закону № 280/97-ВР та частину другу статті 33 Закону України від 11 липня 2002 року № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон № 93-IV) позивач зазначив, що оскільки він позбавлений можливості працевлаштуватися на попередній роботі, то на період працевлаштування має право на збереження та виплату середньої заробітної плати протягом шести місяців.

Верховинський районний суд Івано-Франківської області постановою від 26 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, позовні вимоги задовольнив.

Визнав неправомірною відмову Голівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області у збереженні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної середньої заробітної плати на період працевлаштування.

Зобов'язав Голівську сільську раду Верховинського району Івано-Франківської області виплачувати ОСОБА_1 щомісячну заробітну плату в розмірі 5140 грн. 59 коп., яку він одержував на виборній посаді у Голівській сільській раді Верховинського району, з 10 листопада 2015 року на період працевлаштування, але протягом не більше шести місяців.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), встановлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги зазначив, що позивач не надав належної довідки про неможливість його працевлаштування на попередній роботі, а твердження про те, що позивач був керівником КМП «Чорнорічанське», яке на теперішній час ліквідоване, є неправдивими. Відповідач вважає, що записи у трудовій книжці позивача про прийняття та звільнення його з посади керівника ПП «Чорнорічанське» зроблено з порушенням встановленого порядку та ці записи не відповідають дійсностіЗ урахуванням наведеного відповідач вважає, що позивач до обрання на посаду сільського голови не перебував у трудових відносинах із підприємством і на нього не поширюються положення частини другої статті 33 Закону № 93-IV.

Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначив, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.

За наслідками підготовки справи до судового розгляду суддя-доповідач ухвалою від 19 квітня 2018 року призначив її до розгляду в судовому засіданні на 23 травня 2018 року.

У визначені судом місце, дату і час розгляду справи сторони та/або їх представники не з'явилися, але про судове засідання повідомлені належним чином.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки за станом здоров'я з'явитися у судове засідання він не може.

З урахуванням наведеного та керуючись пунктом 2 частини першої статті 345 КАС України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 04 жовтня 2001 року, ОСОБА_1 вперше обрано головою Голівської сільської ради. На обраній посаді позивач працював до 10 листопада 2015 року, коли його було звільнено з цієї посади у зв'язку із закінченням повноважень на підставі частини першої статті 42 Закону № 280/97-ВР.

У зв'язку з тим, що він позбавлений можливості працевлаштуватися на попередній роботі, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявами від 18 листопада 2015 року та 03 грудня 2015 року про збереження та виплату середньої заробітної плати протягом 6 місяців.

Листами за № 213/02-24/02 від 23 листопада 2015 року та за № 234/02-24/02 від 04 грудня 2015 року Голівська сільська рада відмовила ОСОБА_1 у збереженні та виплаті середньої заробітної плати на період працевлаштування, у зв'язку з тим, що ним не надано довідку про неможливість працевлаштування на попередньому місці роботи та трудову книжку.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що ОСОБА_1 має право на збереження та виплату середньої заробітної плати на період працевлаштування, яку він одержував на виборній посаді голови Голівської сільської ради, але не більше шести місяців. Заробітна плата має виплачуватись з місцевого бюджету Голівської сільської ради, оскільки позивач не має можливості працевлаштуватися на попередній роботі в КМП «Чорнорічанське», на якій він працював до обрання головою Голівської сільської ради в 2001 році, у зв'язку з припиненням державної реєстрації підприємства.

Верховний Суд погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій виходячи з такого.

Відповідно до статті 12 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 42 Закону № 280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 33 Закону №93-IV у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота ( посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Отже, гарантія щодо збереження середньої заробітної плати надається сільською радою лише за умови неможливості реалізації гарантії щодо надання попередньої або рівноцінної роботи (посади) зі сторони підприємства, установи, організації, до яких звернувся колишній сільський голова з метою повернення на попередню роботу. Шестимісячний строк, протягом якого гарантується збереження середньомісячної заробітної плати, визначається як період працевлаштування та, водночас, максимальний строк, протягом якого може тривати виплата середньомісячної заробітної плати колишньому голові, за умови, що він протягом цього часу не перебуватиме у трудових правовідносинах. Щодо останнього, то з фактом працевлаштування пов'язується й припинення вказаної виплати.

Суди попередніх інстанцій встановили, що до обрання головою Голівської сільської ради ОСОБА_1 працював на посаді керівника КМП «Чорнорічанське», з якої був звільнений 25 вересня 2001 року у зв'язку з обранням на посаду голови сільської ради, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Розпорядженням голови Верховинської РДА від 14 травня 2002 року № 254, у зв'язку із повним припиненням підприємницької діяльності, державну реєстрацію колективного малого підприємства «Чорнорічанське» (ідентифікаційний код 20537379) скасовано.

Відповідно до листа Державної податкової інспекції у Верховинському районі за № 1334/600/11/47 від 29 грудня 2015 року КМП «Чорнорічанське» () зареєстровано 08 липня 1996 року та здійснювало фінансово-господарську діяльність, керівником цього підприємства був ОСОБА_1, державна реєстрація підприємства припинена 27 липня 2002 року.

Неможливість надання додаткових документів також підтверджується відповіддю Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року № К-227, з якої видно, що строк зберігання документів становить 5 років, після чого вони знищуються.

З огляду на вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що факт перебування позивача у трудових відносинах з КМП «Чорнорічанське» під час обрання на посаду голови сільської ради в 2001 році підтверджено належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим, позивач має право на збереження та виплату середньої заробітної плати на період працевлаштування, яку він одержував на виборній посаді голови Голівської сільської ради, але не більше шести місяців.

Згідно з довідкою, яку видав виконком Голівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області за № 53 від 13 січня 2016 року, середня заробітна плата позивача на час припинення повноважень голови Голівської сільської ради становила 5140,59 грн.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій прийшли обґрунтованого висновку, що Голівська сільська рада зобов'язана виплачувати ОСОБА_1 на період працевлаштування щомісячну заробітну плату в розмірі 5140 грн. 59 коп., яку він одержував на виборній посаді у Голівській сільській раді, починаючи з 10 листопада 2015 року, але не довше, ніж шість місяців.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Голівської сільської ради Верховинського району залишити без задоволення.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець