Справа № 820/974/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 р. № 820/974/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 року №1 Головного управління ДФС у м. Києві про визначення суми податкового зобов'язання із земельного податку з фізичних осіб.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податковий орган під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення невірно визначив розмір земельного податку, оскільки в основу його розрахунку було взято усю площу нежилих приміщень, належних позивачу, а не частину, яка припадає на належні йому нежилі приміщення, пропорційну до прибудинкової території, що суперечить вимогам п. 287.8 ст. 278 Податкового кодексу Украйні. Отже, рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник відповідача Головного управління ДФС у м. Києві у наданому до суду письмовому відзиві, проти заявленого позову заперечував та зазначив, що за позивачем обліковується земельна ділянка, під нежитловим приміщенням. З огляду норми діючого законодавства та враховуючи нормативну грошову оцінку відповідачем було розраховано суму податкового зобов'язання із земельного податку з фізичних осіб, який належить сплатити позивачу. Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача або позивач в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача або представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, є власником двох нежитлових приміщень, а саме: № 199 (в літ. А), загальною площею 638,60 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яке набуто на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 10.03.2006 р. №1061; № 201 (в літ. А), загальною площею 536,60 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яке набуто на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 10.03.2006 р. №1066.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст. 286 розділу ХІІІ Податкового кодексу України відносно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 року №1, яким визначено податкове зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб в розмірі 90454,51 грн. (а.с.16).

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 22.12.2017 року щодо надання розрахунку зі сплати земельного податку.

Листом Головного управління ДФС у м. Києві від 24.01.2018 року № 2382/Б/26-15-13-05-19 «Про надання інформації щодо наявності податкового боргу зі сплати за землюз фізичних осіб» позивача повідомлено рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 року № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва» затверджено нову нормативну грошову оцінку земель міста Києва з 01.07.2015 року. Також вказано, що грошова оцінка в 2017 році за земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,11752 га становить 9045450,76 грн., що обраховано за формулою 1352,33 х 1175,2 х 2 х 1,5 х 1,249 х 1,433 х 1,06, де 1352,33 грн.- грошова оцінка за 1 кв.м.; 1175,2 кв.м. - площа земельної ділянки, 2 функціональний коефіцієнт на місцезнаходження земельної ділянки, 1,5 - узагальнюючий локальний коефіцієнт; 1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Держземагенства від 14.01.2015 року №6-28-0 22-215/2-15; 1,443 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 року №6-28-0.22-201/2-16 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель»; 1,06 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого витягом з листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2017 року №22-28-0,22-443/2-17 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель». З огляду на вказане ГУ ДФС у м. Києві зазначено, що оскільки ставка земельного податку у 2017 році становить 1 %, то сума земельного податку за 2017 рік розрахованого ОСОБА_1 за земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 9045450,76 х 1% = 90454,51 грн.

Позивач, не погодившись із таким розрахунком відповідача та податковим повідомленням-рішенням в цілому звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Суд зазначає, що положеннями ст. 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 14.1.72 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

При цьому, положеннями п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Як передбачено п. 270.1 ст.270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно із п. 286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Положеннями п. 287.8 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що належні йому нежилі приміщення розташовані у багатоквартирному жилому будинку АДРЕСА_1, вказане також підтверджується і розрахунком до спірного податкового повідомлення-рішення (а.с. 17; 42) та не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

Отже, позивач є власником двох нежилих приміщень, які знаходяться в багатоквартирному будинку та, як наслідок, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

З наявної в матеріалах справи копії листа відповідача від 24.01.2018 року №2382/Б/2615-13-05-19 та наданому до суду відзиві на позов вбачається, що відповідачем при здійсненні нарахування позивачу податкового зобов'язання не було враховано вище вказаних обставин та розрахування пропорційної частки прибудинкової території, яка припадає на нежитлові приміщення № 199 (в літ. А), загальною площею 638,60 кв. м. та № 201 (в літ. А), загальною площею 536,60 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Натомість, відповідачем було здійснено нарахування податку з врахуванням фактичної площі нежитлових приміщень 1175,2 кв.м., що суперечить положенням Податкового кодексу України.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 року №1 прийнято Головним управління ДФС у м. Києві з порушенням встановленого діючим законодавством порядку, а, відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 року №1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) сплачену суму судового збору в розмірі 904 (дев'ятсот чотири) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04655, код ЄДРПОУ - 39439980).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.