Справа № 805/2298/17-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року справа №805/2298/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: ОСОБА_1, суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., за участю секретаря судового засідання Терзі Д.А., представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 р. у справі № 805/2298/17-а (головуючий І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу в сумі 538427 грн. 12 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу в сумі 538427 грн. 12 коп. (а.с.4-5)

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області задоволено повністю,стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 суму податкового боргу в розмірі 538427 грн. 12 коп. (а.с.73-74)

16 березня 2018 року Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про поновлення пропущеного строку предявлення до виконання виконавчого листа (а.с.85-86).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року задоволено заяву про поновлення пропущеного строку предявлення до виконання виконавчого листа та поновлено пропущений строк пред'явлення виконавчого листа (а.с.107).

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви. В обґрунтування скарги зазначено, що судове рішення від 08.08.2017 року набрало законної сили 05.09.2017 року. Позивач звернувся з заявою про видачу виконавчого листа лише 22.11.2017 року. Позивачем не обґрунтовано причин не звернення з заявою про видачу виконавчого листа на протязі 2,5 місяців з дня набрання рішенням законної сили. 30.11.2017 року виконавчий лист отриманий позивачем та 20.12.2017 року він звернувся з виконавчим листом для примусового виконання. Тобто, позивач не скористався своїм правом для предявлення виконавчого листа до виконання ще 6 днів до спливу строку предявлення виконавчого листа. З заявою про поновлення строку позивач звернувся 16.03.2018 року. Отже, апелянт вважає, що позивачем не наведено поважні причини пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, які обєктивно перешкоджали позивачу протягом усього часу з дати набрання законної сили судового рішення (а.с.110-117)

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, вважає.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 суму податкового боргу в розмірі 538427 грн. 12 коп. (а.с.73-74)

Постанова суду отримана позивачем 16 серпня 2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.75).

Постанова суду не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили, що не заперечується сторонами.

22 листопада 2017 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про отримання виконавчого листа по справі (а.с.77)

23 листопада 2017 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 805/2298/17-а, строк пред'явлення якого до 06.12.2017 року (а.с.80).

24 листопада 2017 року Донецький окружний адміністративний суд на адресу позивача направив виконавчий лист (а.с.79).

30 листопада 2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області отримано виконавчий лист (а.с.88).

05 грудня 2017 року позивачем складено службову записку № 1406/05-99-17 про спрямування на адресу Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області виконавчого листа по справі № 805/2298/17-а (а.с.99).

06 грудня 2017 року позивачем виконавчий лист відправлений на адресу Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області для подальшого опрацювання та направлення до ВДВС (а.с.100).

21 грудня 2017 року Покровсько-Добропільським управлінням ГУ ДФС у Донецькій області виконавчий лист надісланий для примусового виконання до Селидівського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області (а.с.91-92).

27 грудня 2017 року виконавчий лист отриманий Селидівським міським ВДВС ГТУЮ у Донецькій області (а.с.92).

03 січня 2018 року головним державним виконавцем Селидівського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, оскільки строк предявлення виконавчого листа до виконання сплинув 06.12.2017 року (а.с.87).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про поновлення строків пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки строк пред'явлення виконавчого листа до виконання сплинув під час пересилки виконавчого листа.

Суд апеляційної інстанції з зазначеним висновком суду першої інстанції не погоджується з заступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 254 КАС України (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

За частиною 2 статті 186 КАС України (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

В силу ч. 1 ст. 258 КАС України (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 2 ст. 12 вказаного Закону, строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до частин 4 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Частиною 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено. що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини 1статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об'єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред'явлення до виконання.

Водночас, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012, зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та поновлення цього строку, з якими погодився суд першої інстанції, позивач зазначив, що виконавчий лист надійшов 30.11.2017 року, до безпосереднього виконавця лист надійшов 04.12.2017 року, 06 грудня 2017 року виконавчий лист відправлений на адресу Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області, яке входить до структури позивача та здійснює свою діяльність на відповідній території Донецької області. Отже, строк сплинув під час пересилки виконавчого листа.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова суду першої інстанції від 08.08.2017 року, яка стала підставою для видачі виконавчого листа, набрала законної сили 05.09.2017 року. З заявою про отримання виконавчого листа позивач звернувся тільки 22.11.2017 року, тобто після спливу двох з половиною місяців з дня набрання законної сили судового рішення.

Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VII, набрав чинності 05.10.2016. Тобто, позивач був обізнаний про строки предявлення виконавчого листа до виконання, ще до звернення до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Проте, заявником у поданій заяві не зазначено поважних причин, які об'єктивно перешкоджали позивачу звернутися за отриманням виконавчого листа протягом усього часу з дати набранням законної сили судовим рішенням по даній справі, а саме з 05.09.2017 року. Апелянтом не наведено підстав не подання виконавчого листа в строк.

Крім того, заявником необґрунтовано обовязкову необхідність направлення виконавчого листа на адресу Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області для подальшого опрацювання та направлення до ВДВС, також. не наведено поважних причин не направлення виконавчого листа 30.11.2017 року після його отримання до державної виконавчої служби або до зазначеного Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області.

Більш того, позивачем необґрунтовано направлення виконавчого листа до виконавчої служби лише 21.12.2017 року, тобто, після спливу 14 днів після отримання Покровсько-Добропільським управлінням ГУ ДФС у Донецькій області виконавчого листа.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Неухильне виконання обов'язків сторонами не повинно ставитись і в залежність від організації роботи відповідача та його структурних підрозділів, оскільки цей процес належить до сфери управлінської діяльності начальника цього органу, який, крім іншого, уповноважений визначати представника, який зобовязаний дотримуватись строків предявлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, оскільки заявником не наведено поважних причин, які заважали йому вчасно отримати та предявити до виконання виконавчий лист, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання та відмови у поновленні строку предявлення даного виконавчого листа до виконання.

Статтею 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права..

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини справи та ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 р. у справі № 805/2298/17-а - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 р. у справі № 805/2298/17-а - скасувати.

Відмовити в задоволені заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про поновлення пропущеного строку предявлення до виконання виконавчого листа.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано 29 травня 2018 року

ОСОБА_5 ОСОБА_1

Судді І.Д. Компанієць

ОСОБА_6