Справа № 826/1026/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2018 року № 826/1026/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУСКО РІТЕЙЛ"

про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - позивач, Головне управління) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" (далі - відповідач, ТОВ "ГЛУСКО РІТЕЙЛ"), в якому просить суд застосувати заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації Автозаправного комплексу (далі - АЗК) товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУСКО РІТЕЙЛ", який розташований за адресою: проспект Соборності, 28 у Дніпровському районі міста Києва, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення; виконання судового рішення та контроль за виконанням судового рішення щодо усунення порушень пожежної та техногенної безпеки приміщень відповідача (в тому числі право відтермінування зупинення роботи приміщень АЗК відповідача, розташованого за адресою: проспект Соборності, 28 у Дніпровському районі міста Києва) покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві; покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неусунення відповідачем виявлених під час здійснення позапланової перевірки на АЗК порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, зафіксованих в акті перевірки №213. Виявлені порушення створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, які працюють, перебувають на АЗК, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі у разі її виникнення.

Позивач звертає увагу суду, що наведені порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення. Зазначені в акті порушення можуть призвести до незворотних наслідків та завдати смертельної шкоди людям, які перебувають на об'єкті.

Також позивач звертає увагу, що на АЗК використовуються небезпечні речовини (вибухові, горючі, паливо-мастильні), які за своїми властивостями, відповідно до положень Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" від 18.01.2001, становлять небезпеку для життя і здоров'я людей та довкілля.

Невиконання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, що зазначені в акті №213, стали підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в порядку загального провадження.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив у повному обсязі та просив відкласти розгляд справи до проведення позапланової перевірки. Відзив обґрунтовано тим, що обставини, викладені позивачем, не відповідають дійсним обставинам справи, а частина прикладених до позову документів позивача взагалі не стосується спірного об'єкту. Відповідач вважає, що позивачем не доведено, що порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на АЗК відповідача створюють безпосередню загрозу життю та здоров'ю людей, і що усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді саме повного припинення експлуатації АЗК відповідача, а заяви позивача про таку загрозу - голослівні і нічим не підтверджені.

Також відповідач зазначає, що частина вимог позивача виконана, а щодо решти відповідачем проводяться активні дії для усунення недоліків, а тому, на думку відповідача, відсутня необхідність у примусовому порядку застосовувати до відповідача найжорстокіший захід реагування серед усіх передбачених законом, а саме повне зупинення експлуатації АЗК.

15.03.2018 відповідачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії Акту перевірки №44 від 02.03.2018, яким підтверджується факт усунення частини виявлених на АЗК порушень, зафіксованих в попередньому акті перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.06.2017 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 у справі №826/1375/17, винесених за адміністративним позовом Головного управління до ТОВ "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" (попередня назва - ТОВ "Восток") про недопущення посадових осіб державного органу до проведення планової перевірки у листопаді 2016 року, передбаченої Планом перевірок у IV кварталі 2016 року об'єктів суб'єктів господарювання та наказом Головного управління від 11.10.2016 №468 "Про проведення планових перевірок", видано наказ від 07.12.2017 №465 "Про проведення позапланових перевірок" (далі - Наказ №465), копія якого є в матеріалах справи. 08.12.2017 копію наказу №465 від ТОВ "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" отримав під особистий підпис виконуючий обов'язки головного керуючого директора Кожухар С.П., що підтверджується відміткою на копії наказу.

Згідно з наказом №465 державним інспекторам доручено в період з 08.12.2017 по 21.12.2017 провести позапланові перевірки об'єктів відповідача, в тому числі АЗК, який розташований за адресою: проспект Возз'єднання (перейменована назва - Соборності), 28 у Дніпровському районі м. Києва щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

За посвідченням на проведення перевірки від 07.12.2017 №447 Головним управлінням проведено позапланову перевірку приміщень та території АЗК, розташованих за адресою: пр. Возз'єднання (Соборності), 28 у Дніпровському районі м. Києва, на предмет додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатом якої складено Акт №213 від 21.12.2017 (далі - Акт перевірки). Копії посвідчення та Акту перевірки є в матеріалах справи.

Під час перевірки Головним управлінням виявлено ряд порушень, які згідно з детальним описом у Акті перевірки полягають у наступному:

1) п.1.18 Розділу IV ППБУ - допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами;

2) п.1.2 Розділу V ППБУ - приміщення АЗК не обладнані автоматичною системою пожежогасіння в порушення п.12.6 Додатку А Таблиці А.1 ДБН В.2.5.-56:2014 "Системи протипожежного захисту";

3) п.1.1. Розділу ІІІ ППБУ - на під'їзді до АЗК не влаштована додаткова смуга накопичення транспортних засобів завширшки, що дорівнює основній смузі руху, але не менше 3,0 м на протязі 50 м до в'їзду та 15 м від виїзду з території в порушення п.7.63* 360-92** "Планування та забудова міських та сільських поселень";

4) п.1.1 Розділу ІІІ ППБУ - відстань від АЗК до залізничного переїзду менше 100 метрів в порушення п. 7.55* підпункт 3 Додатку 8.3 ДБН 360-92** "Планування та забудова міських та сільських поселень";

5) п.1.1 Розділу ІІІ ППБУ - відстань від АЗК до мосту менше 100 метрів п.7.55* підпункт 3 Додатку 8.3 ДБН 360-92** "Планування та забудова міських та сільських поселень";

6) п.2.23 Розділу ІІІ ППБУ - висота евакуаційного виходу з приміщень АЗК менше 2 метрів в порушення п.7.3.6 ДБН В.1.1.7-2016 "Пожежна безпека об'єктів будівництва";

7) п.2.23 Розділу ІІІ ППБУ - ширина евакуаційного виходу з приміщень АЗК менше 0,8 метра в порушення п.7.3.6 ДБН В.1.1.7-2016 "Пожежна безпека об'єктів будівництва";

8) стаття 53, п.1 КЦЗУ - АЗК не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення;

9) ст.133 КЦЗУ, перелік п.1 ПКМУ від 26.10.2016 №763 - не укладено договір на постійне та обов'язкове обслуговування об'єкту з аварійно-рятувальними службами;

10) п.3, 6, 9, 10, п.4.3 ПКМУ №1200, ПТБ - не проведено розрахунки потреби та не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту.

Відповідач, як зазначено в Акті перевірки, з матеріалами перевірки не згоден у зв'язку з тим, що АЗС прийнята в експлуатацію актом Державної приймальної комісії за участю представника ДСНС у відповідності до будівельних норм, діючих на момент введення в експлуатцію АЗК.

До порушень, зазначених у пунктах 3, 4, 5, 8 Акту позивачем додано фотофіксацію порушень вимог та норм "Правил пожежної безпеки в Україні", виявлених під час перевірки приміщень на території АЗК відповідача по проспекту Соборності, 28 у Дніпровському районі м. Києва, сфотографованих на фотоапарат "Sony Cuber-shot".

28 грудня 2017 року позивачем складено Припис №110 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки з вимогою вжити вказаних у приписі заходів для усунення виявлених під час перевірки порушень у строк до 15.01.2018. Припис в той же день був отриманий відповідачем, що підтверджується відміткою на приписі, копія якого є в матеріалах справи.

На дату звернення позивача до суду із вимогою про застосування заходів реагування (адміністративний позов зареєстровано в суді 17.01.2018) наведені порушення відповідачем усунені не були.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач листом від 22.02.2018 №195 звернувся до позивача з проханням провести позапланову перевірку усунення виявлених порушень.

Під час розгляду справи судом за зверненнням відповідача Головним управлінням було проведено позапланову перевірку АЗК на предмет перевірки виконання відповідачем вимог припису №110 щодо усунення порушень вимог законодавства, виданого за результатом проведення попередньої позапланової перевірки.

Як вбачається з акту перевірки №44 від 02.03.2018, позапланову перевірку приміщення та території АЗК відповідача по проспекту Соборності, 28 у Дніпровському районі м. Києва було проведено на підставі наказу від 27.02.2018 №122, виданого ГУ ДСНС України у м. Києві та за посвідченням на перевірку від 28.02.2018 №154. В ході перевірки позивачем знову виявлено ряд порушень, які відповідно до детального опису в акті полягають у наступному:

1) п.1.2 Розділу V ППБУ - приміщення АЗК не обладнані автоматичною системою пожежогасіння в порушення п.12.6 Додатку А Таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";

2) п.2.23 Розділу ІІІ ППБУ - висота евакуаційного виходу з приміщень АЗК менше 2 метрів в порушення п.7.3.6 ДБН В.1.1.7-2016 "Пожежна безпека об'єктів будівництва";

3) п.2.23 Розділу ІІІ ППБУ - ширина евакуаційного виходу з приміщень АЗК менше 0,8 метра в порушення п.7.3.6 ДБН В.1.1.7-2016 "Пожежна безпека об'єктів будівництва";

4) стаття 53, п.1 КЦЗУ - АЗК не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Пояснення, зауваження або заперечення з боку відповідача щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки №44 в акті відсутні.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" не є власником нежилого приміщеня АЗК за адресою: проспект Воз'єднання (Соборності), 28 у м. Києві, а користується ним на правах оренди, що підтверджується договором оренди №0393У від 01.08.2015, укладеним між ТОВ "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" (колишня назва "Восток") з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТ", копія якого є в матеріалах справи. Згідно з п.2.3 Договору цей договір діє протягом 35 місяців з моменту набрання ним чинності, тобто на дату проведення перевірки і на час розгляду справи в суді договір є чинним. Відповідно до п.7.5 Договору обов'язок дотримуватися правил охорони праці, санітарно-гігієнічних норм і вимог протипожежної безпеки покладається на Орендаря, тобто відповідача по справі.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон України №877-V).

Відповідно до ст. 1 Закону України №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності та на основі принципу оцінки ризиків та доцільності, що передбачено ст.3 Закону України №877-V.

Відповіднодо ст.1 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 року № 5403-VІ цей Кодекс регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, про що зазначено в п.1 Положення "Про головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві", затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 №3 (у редакції наказу від 21.09.2017 №507). Отже, позивач наділений повноваженнями на здійснення державного нагляду (контролю) у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до ст.66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 03.11.2016 №1728-VIII, який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, до 31.12.2018 позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду за письмовою заявою суб'єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням (п.1), за рішенням суду (п.3) та для перевірки виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю) (п.6).

Як вбачається з матеріалів справи, позапланова перевірка АЗК відповідача у період з 08.12.2017 по 21.12.2017 на предмет додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки була проведена на підставі судового рішення у справі № №826/1375/17, наказу позивача від 07.12.2017 №465 та за посвідченням на проведення перевірки від 07.12.2017 №447. За результатом перевірки складено Акт №213 від 21.12.2017, в якому детально описано виявлені порушення з посиланням на законодавство. Акт підписаний із зауваженнями відповідача та отриманий останнім.

Відповідно до положень ст.7 Закону України №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (ч.1 ст. 7).

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою (ч.2).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю) (ч.6).

З огляду на викладене суд вважає, що при здійсненні позапланової перевірки АЗК позивачем дотримано процедури здійснення державного нагляду (контролю) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, визначеної Законом України №877-V, за результатом якої складено Акт №213 із детальним описом виявлених порушень.

Відповідно до ч.7 ст. 7 Закону України №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Як встановлено судом, 28.12.2017 відповідачем отримано складений позивачем Припис від 28.12.2017 №110 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки з вимогою вжити вказаних у приписі заходів для усунення виявлених під час перевірки 10-ти порушень у строк до 15.01.2018. У приписі зазначено, що у разі незгоди із запропонованими заходами чи строками їх виконання припис у 10-ти денний строк з дня його вручення може бути оскаржено до ДСНС України або до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, не погоджуючись із зафіксованими в акті порушеннями, ні отриманого припису, ні дій позивача у встановленому законом порядку не оскаржував.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч.8 ст.7 Закону України №877-V).

Відповідно до абз.14 ч.9 ст. 7 Закону України №877-V розпорядчі документи, в даному випадку припис, щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку. Аналогічна норма закріплена в ч.3 ст.68 КЦЗУ.

Як вбачається із відзиву на позов, доводи відповідача фактично зводяться до оцінки акта №213, в якому узагальнено опис виявлених порушень, та до заперечень оцінки позивача, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей. Відповідач вважає, що подані позивачем докази є неналежними, а відтак позивачем не доведено факту існування виявлених в ході перевірки порушень.

Суд з такими доводами відповідача не погоджується, так як вважає, що Акт перевірки є достатнім доказом підтвердження виявлених в ході перевірки порушень.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, в даному випадку припис №110. Оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року в справі № 21-237а13.

Тому доводи відповідача з даного приводу суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.67 КЦЗУ до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч.2 ст. 68 КЦЗУ у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Отже, виходячи з положень наведеної норми, виявлені позивачем в ході перевірки порушення відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної безпеки та цивільного захисту, зафіксовані в Акті перевірки №213, є підставою для звернення позивача до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації АЗК відповідача, що знаходиться за адресою: проспект Соборності, 28 в м. Києві.

Водночас, з системного аналізу наведених норм вбачається, що повноваження щодо оцінки виявлених в ході перевірки порушень на предмет того, чи створюють вони загрозу життю і здоров'ю людей, надані саме посадовим особам центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Отже, віднесення виявлених порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки до категорії таких, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, відноситься до компетенції Позивача та є його оцінкою, як компетентного органу, у встановленні цієї обставини.

Відповідно до ст.50 КЦЗУ до джерел небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру відносяться, зокрема будівлі та споруди з порушенням умов експлуатації та інші об'єкти, що можуть створити загрозу аварії.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу цивільного захисту України поняття аварії та пожежі охоплюються терміном "небезпечні події", які за своїм наслідком становлять загрозу життю або здоров'ю населення, та під час яких виникають чинники, небезпечні для істот та навколишьного природного середовища.

Небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини (п.26 ч.1 ст.2 КЦЗУ).

Отже, настання загрози життю та здоров'ю людей законодавець пов'язує з пожежею та з обставинами, які можуть призвести до її виникнення, до займання та розповсюдження вогню.

Як вбачається з акту перевірки №213, ступінь ризику суб'єкта господарювання - ТОВ "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" з урахуванням значення прийнятного ризику від провадження господарської діяльності у сфері техногенної та пожежної безпеки - високий.

Позивач у позовній заяві звертає увагу суду, що об'єктом перевірки, в ході якої виявлено порушення, були приміщення та територія АЗК відповідача, на якому використовуються небезпечні речовини (вибухові, горючі, паливо-мастильні), які становлять небезпеку для життя і здоров'я людей та довкілля.

Як вбачається з акту перевірки №213, більшість виявлених позивачем порушень на АЗК є саме порушеннями правил пожежної безпеки.

З огляду на викладене та з урахуванням конституційного принципу пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, суд погоджується з доводами позивача, що виявлені в ході перевірки на АЗК порушення у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, що зафіксовані в Акті перевірки №213 в їх сукупності можуть кваліфікуватись як такі, що створюють загрозу життю і здоров'ю людей, а тому вважає їх обґрунтованими.

Пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Відповідно до ст. 55 КЦЗУ забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Суд звертає увагу, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов'язковими для виконання суб'єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Відповідно до п.4 Правил пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Як встановлено судом, відповідно до договору оренди №0393У, Відповідач користується будівлею АЗК, що знаходиться за адресою: пр. Соборності, 28 в м. Києві, на правах оренди. Згідно з п.7.5 Договору обов'язок дотримуватися правил охорони праці, санітарно-гігієнічних норм і вимог протипожежної безпеки покладається на Орендаря. Отже, саме відповідач є відповідальним за дотримання правил пожежної безпеки на АЗК.

На час розгляду справи в суді порушення, які є підставою для застосування заходів реагування, встановлені в акті перевірки №213, та щодо яких складено припис №110, відповідач у повній мірі не усунув.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи відповідачем усунуто ряд порушень, зафіксованих в Акті перевірки №213 та приписі №110. Факт виконання відповідачем частини вимог припису підтверджується Актом перевірки №44 від 02.03.2018, складеним позивачем за результатом проведення позапланової перевірки на предмет виконання відповідачем припису щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час попередньої позапланової перевірки.

Отже, в цій частині суд бере до уваги доводи відповідача і вважає, що відповідачем доведено факт усунення частини виявлених порушень. Однак, решта вимог припису №110 залишились не виконаними, що підтверджується актом №44 від 02.03.2018.

Як вбачається з акту №44 не усуненими залишились чотири порушення, три з яких порушення правил пожежної безпеки. Порушення, які залишились неусунутими, відповідач вважає незначними недоліками, які не становлять реальної загрози для життя і здоров'я людей.

Суд з такими доводами відповідача не погоджується і зазначає, що підставами для застосування заходів реагування, в першу чергу, є наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

З аналізу наведеного вище законодавства, зокрема ч.1 ст.70 КЦЗУ, вбачається, що наявність підстав для звернення контролюючого органу до суду з позовом про вжиття заходів реагування не ставиться в залежність від кількості порушень. Тому суд вважає, що кількість таких порушень не є визначальною, так як наявність навіть одного порушення у сфері пожежної безпеки може створювати загрозу життю та здоров'ю людей.

Відповідно до ст. 11 Закону України №877-V суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду зобов'язаний виконувати вимогу органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (ч.11 ст. 7 Закону України №877-V).

Враховуючи наявність неусунутих порушень у сфері пожежної безпеки, подальша діяльність відповідача створює загрозу життю та здоров'ю людей, які працюють та або перебувають на АЗК, а також для тих, які будуть здійснювати гасіння пожежі у разі її виникнення, внаслідок чого підстави для застосування до відповідача заходів реагування у зв'язку з неповним виконанням вимог Позивача не відпали.

Крім того, суд зазначає, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, та можуть бути усунуті.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є саме тим заходом, що направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Аналогічні правові висновки містяться в судових рішеннях у справі №802/3923/15-а, з якими погодився Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 31.05.2017 К/800/11343/16, залишивши судові рішення попередніх інстанцій без змін.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право. Суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку про те, що заявлена позовна вимоги в частині застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень АЗК відповідача до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення підлягає задоволенню.

В іншій частині вимоги позивача суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судових витрат на користь позивача не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (вул. Володимирська, 13, м. Київ, 01601, ) задовольнити частково.

2. Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" (вул. Солом'янська, 11, м. Київ, 03110, ) заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації Автозаправного комплексу, який розташований за адресою: проспект Соборності, 28 у Дніпровському районі міста Києва, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

3. В задоволенні решти вимог позивача відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур