Справа № 219/12019/17
Суддя: Павленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бахмут Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника командира роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, згідно якого просить визнати протиправними дії заступника командира роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 та інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ст. 132-1 КУпАП серії БР № 021686 від 16.10.2017 року, БР № 021809 від 16.10.2017 року, БР № 021573 від 16.10.2017 року.

В обґрунтування позову вказує, що 16 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв. заступник командира роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції - ОСОБА_2 зупинив його на автошляху у м. Сєвєродонецьк Луганської області по вул.Промислова біля АЗС «Укрнафта», здійснив габаритно-ваговий контроль, на підставі якого не встановивши ширину транспортного засобу - іноземного комбайну з номерним знаком - без ДНЗ, склав на імя позивача постанову серії БР № 021686 від 16.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП - порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, на загальну суму штрафу розміром 510 грн. Цього ж дня (16 жовтня 2017 року) о 16 год. 30 хв. інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 зупинив його на автошляху у м. Лисичанськ Луганської області по вул. Першотравнева біля мосту через річку Сіверський Донець, здійснив габаритно-ваговий контроль, на підставі якого встановив ширину транспортного засобу - іноземного комбайну з номерним знаком - без ДНЗ розміром 4 метра та склав на імя позивача постанову серії БР № 021809 від 16.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП на загальну суму штрафу розміром 510 грн. Знову ж цього ж дня (16 жовтня 2017 року) о 17 год. 50 хв. інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 зупинив позивача на автошляху у м. Лисичанськ Луганської області по вул. Артемівська 22-6, здійснив габаритно-ваговий контроль, на підставі якого встановив ширину транспортного засобу - іноземного комбайну з номерним знаком - без ДНЗ розміром 4 метра та склав на постанову серії БР № 021573 від 16.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП на загальну суму штрафу розміром 510 грн. Вважає такі дії та рішення протиправними, оскільки ними порушено ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У свою чергу, позивач був тричі притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП в один і той же день. Крім того, зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 021686 вбачається, що заступник командира роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 не встановив у вищезазначеній постанові габарити (ширину) транспортного засобу - іноземного комбайну з номерним знаком - без ДНЗ, а отже порушив вимоги ст.283 КУпАП. Як вбачається зі змісту постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 021686 від 16.10.2017, БР № 021809 від 16.10.2017, № 021573 від 16.10.2017, співробітники національної поліції здійснювали габаритно-ваговий контроль транспортного засобу - іноземного комбайну з номерним знаком - без ДНЗ не на спеціально облаштованих стаціонарними або пересувними пунктами, а на проїзній ділянці дороги м. Сєвєродонецьк по вул. Промислова біля АЗС «Укрнафта», м. Лисичанськ по вул. Першотравнева біля мосту через річку Сіверський Донець, м. Лисичанськ по вул. Артемівська 22-6, тим самим унеможливлювали рух інших транспортних засобів, хоча позивач пропонував співробітникам національної поліції переставити свій транспортний засіб на штраф-майданчик або виїхати в інше місце для здійснення габаритно-вагового контролю. Окрім того, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснювався звичайною вимірюваною рулеткою, хоча повинен був здійснюватися відповідним технічним засобом, що має нормовані метрологічні характеристики. Також вказує, що в порушення вимог ст.ст.254, 258, 256 КУпАП співробітники національної поліції відмовились від складання адміністративного протоколу, аргументуючи свої дії тим, що всі необхідні фактичні дані вже фіксуються у постанові про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного вважає, що його вина не була підтверджена належними та допустимим чином, а зібрані співробітниками національної поліції фактичні дані обставини справи не можуть виступати доказами у справі, оскільки вони були зібрані з порушенням вимог чинного законодавства.

11.12.2017 року т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному надіслав на адресу суду заперечення на адміністративний позов заступника командира роти № 3 батальйону УПП ОСОБА_2, інспектора роти № 3 батальйону УПП ОСОБА_3, інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП ОСОБА_4, згідно яких зазначено, що підрозділи патрульної поліції мають права передбачені Законами України «Про поліцію», «Про дорожній рух», «Про оперативно-розшукову діяльність», іншими нормативно-правовими актами, що регулюють їх діяльність. Відповідно до наказу НПУ № 741 від 21.07.2017 щодо скорочення посад УБДР ДПД, а також протоколу наради керівництва НПУ №21 від 29.07.2017 щодо передачі функцій БДР до ДПП на Департамент патрульної поліції покладено обовязок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. 16.10.2017 року інспектор ПП УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП ОСОБА_2 під час несення служби виявив, що по вул. Промислова в м. Сєвєродонецьк Луганської області великогабаритний іноземний комбайн з номерним знаком «027-53 АН», рухався без супроводу. Також, 16.10.2017 року інспектор ПП УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП ОСОБА_4 під час несення служби виявив, що по вул.Артемівська в м.Лисичанськ Луганської області великогабаритний іноземний комбайн з номерним знаком «027-53 АН», рухався без супроводу. Під час спілкування водій повідомив, що його вже зупиняли патрульні поліцейські, але на питання чому тоді і надалі він продовжив рух великогабаритним транспортним засобом без відповідного дозволу та супроводу пояснити не зміг. Далі, 16.10.2017 року інспектор ПП УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП ОСОБА_3 під час несення служби виявив, що по вул. Першотравнева в м.Лисичанськ Луганської області великогабаритний іноземний комбайн з номерним знаком «027-53 АН», рухався без супроводу. Під час спілкування водій повідомив, що його вже зупиняли патрульні поліцейські, але на питання чому тоді і надалі він продовжив рух великогабаритним транспортним засобом без відповідного дозволу та супроводу пояснити не зміг. Здійснивши заміри за допомогою рулетки було встановлено, що розмір цього транспортного засобу становить 4 м, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху. Посилання позивача, що його притягнули двічі за одне і теж саме правопорушення безпідставне, оскільки дані постанови були винесені в різних місцях, оскільки комбайни продовжували рух без відповідного дозволу, порушуючи тим самим законодавство, оскільки подальший рух цих транспортних засобів без відповідного дозволу заборонений. У подальшому, згідно ст. 222 та 276 КУпАП, відповідачами було прийнято рішення про розгляд порушень вимог п. 32.1 ПДР України на місці вчинення правопорушення. На підставі ст.222 КУпАП ними були винесені постанови про адміністративні правопорушення серії БР № 021686, БР № 021573, БР № 021573 від 16.10.2017 року за порушення п.32.1 ПДР України. Враховуючи, що вказані постанови про адміністративні правопорушення складені у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстави для їх скасування відсутні.

На заперечення відповідачів 7.02.2018 року позивач надав відповідь (вх. № 4047), в якій вказує, що у своїх запереченнях відповідачі зазначають, що під час спілкування з ним позивач не зміг пояснити чому продовжував рух на великогабаритному транспортному засобі - іноземному комбайні з номерним знаком - «без ДНЗ», без відповідного дозволу та супроводу. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки 16.10.2017 року о 13 год. 30 хв. поліцейський патрульної поліції виніс на імя позивача першу постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 021686, після чого йому було дозволено продовжувати свій рух по заданому маршруту, однак відповідно до положень ст. 265 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, виходячи з пояснень відповідачів, повинен був доставити його транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку для його зберігання, але цього ніхто не зробив. Також зазначає, що колона, у якій він здійснював рух, рухалася із супроводом двох транспортних засобів, один з яких був попереду колони - «старший колони», а інший у кінці колони - «замикаючий зломи». Все це він пояснював відповідачам, але його слова до уваги не брали, адже поліцейські відмовились брати у нього будь-які пояснення. Звертає увагу на те, що проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключно компетенцією Укртрансбезпеки, та здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, яким є відповідні стаціонарні та пересувні пункти. Відповідно до письмових заперечень відповідачів замір був здійснений за допомогою рулетки на місці вчинення адміністративного правопорушення, що у свою чергу не відповідає вимогам Постанови № 879. Крім того, відповідачі не зазначили вид габаритно-вагового контролю (документальний, попередній та/або точний контроль). Звертає увагу, що у рішенні Конституційного суду України у справі щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 276 КУпАП за № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року зазначається, що відповідачі не мали права виносити постанову на місті зупинки іноземного комбайну з номерним знаком - «без ДНЗ», вони повинні були винести постанову про накладення адміністративного стягнення у приміщенні Управління патрульної поліції, з розглядом клопотань позивача, з розясненням йому прав та надання можливості скористуватися правовою допомогою. Окрім того, в мотивувальній частині Рішення КСУ за № 5-рп/2015 зазначається, що у частинах 1, 2 ст.258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Також вважає, що відповідачі зібрали недостатньо доказів для підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а фактичні дані, які зафіксовані у постановах серії БР № 021686, БР № 021809, БР № 021573 від 16.10.2017 року зібрані з порушенням порядку проведення габаритно-вагового контролю відповідно до Постанови № 879 та Наказу № 1007/1207, що у свою чергу є не допустимими фактичними даними (доказами).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_5 не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться їх заяви від 7.02.2018 року про розгляд справи без їх участі, вказали, що позов підтримують у повному обсязі, вважають його таким ,що підлягає задоволенню.

Відповідачі заступник командира роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3, інспектор взводу № 1 роти № 3 УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, однак в заперечення вказали, що просять розглядати справу за їх відсутності, а адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

З урахуванням ч.4 ст.229 КАС України у звязку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановлено цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, та визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв. заступником командира роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії БР № 021686, згідно якої 16.10.2017 року в м. Сєвєродонецьк по вул. Промислова біля АЗС «Укрнафта» водій ОСОБА_1 керував великогабаритним транспортним засобом без погодження з уповноваженими органами Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Того ж дня, 16 жовтня 2017 року о 16 год. 30 хв. інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії БР № 021809, згідно якої 16.10.2017 року в м. Лисичанськ по вул. Першотравнева біля мосту через річку Сіверський Донець водій ОСОБА_1 керував великогабаритним транспортним засобом, розмір якого по ширині складає 4 метри, без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП (а.с.11).

16 жовтня 2017 року о 17 год. 50 хв. інспектором взводу № 1 роти № З батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії БР № 021573, згідно якої 16.10.2017 року в м. Лисичанськ по вул. Артемівська, 22 водій ОСОБА_1 керував великогабаритним транспортним засобом, розмір якого по ширині складає 4 метри, без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП (а.с.9).

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р. І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст.132-1 КУпАП.

В постановах про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16 жовтня 2017 року, складених відповідачами, зазначено, що позивач своїми діями, які виразилися у порушенні правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 132-1 КУпАП.

Так, статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до статті 222 КУпАП органу Національної поліції підвідомчі справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 132-1 КУпАП. В свою чергу, зазначеною статтею також передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд звертає увагу на те, що справи про адміністративні правопорушення, в яких винесені оскаржувані постанови, згідно тексту вищевказаних постанов, були розглянуті безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції частин 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 липня 2015 року № 1395.

При цьому, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема статей 278, 279, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, у таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до постанов серії БР № 021686 від 16.10.2017 року, БР № 021809 від 16.10.2017 року, БР № 021573 від 16.10.2017 року ОСОБА_1, вчинивши адміністративні правопорушення передбачені ст. 132-1 КУпАП, порушив п.22.5 Правил дорожнього руху.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Пунктом 22.5 ПДР України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно з п. 32.1 ПДР України з органами Державтоінспекції узгоджуються питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Згідно п. 3 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до п. 4 цих же Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно з п.п. 3, 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п.п.16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Згідно з пп. 2 п. 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є компетенцією Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.п. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4-2 ПДР у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам, рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Згідно п. 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до п.п. 7-9 п. 2 Порядку № 879 місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобі.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, яким керував позивач, було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях.

Доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить чи не належить до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Між тим, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, яка була складена інспектором 16.10.2017 року о 13.30 годині, вона взагалі не містить вказівки про габарити транспортного засобу, в частині речення про наявність ширини транспортного засобу пропущене місце. Висновок про належність транспортного засобу до великогабаритного інспектором взагалі не було зроблено та виконано лише шляхом візуального огляду, у спірній постанові відсутня будь-яка інформація стосовно фактичних габаритів транспортного засобу, що підтверджувало б наявність вини позивача та свідчило про факт скоєння ним адміністративного правопорушення у зв'язку з недотриманням вимог інкримінованого йому порушення п. 22.5 ПДР України.

Інші дві постанови містять вказівку про те, що ширина транспортного засобу позивача складає 4 м.

Між тим, з постанов про накладення адміністративного стягнення не вбачається, якими саме доказами керувалися відповідачі, обґрунтовуючи винуватість позивача у скоєнні правопорушення.

Крім того, зі змісту постанов не зрозуміло, на підставі чого було встановлено великогабаритний транспортний засіб та як здійснювався габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

До матеріалів справи в якості доказу вчиненого правопорушення відповідачами надано суду диск з відеозаписом.

З оглянутого відеозапису вбачається, що вимірювання габариту проводилось інспектором Управління патрульної поліції із застосуванням вимірювальної рулетки. Проведення спірного габаритного контролю було здійснено без дотримання відповідної процедури.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші документи, які б фіксували власне габаритно-вагові параметри.

Згідно ч.1 ст.265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, статтею 132-1 Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 рудня 2008 року № 1102 затверджено Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках.

Цей Порядок визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення.

Відповідно до п.1 Порядку тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Згідно з п. 4 зазначеного порядку для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням: дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку; найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора; адреси місця зберігання транспортного засобу; посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності.

До акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за можливості додається фотографія транспортного засобу, що підлягає тимчасовому затриманню, і перелік речей, які перебувають у ньому.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. При цьому акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, якщо його вже складено, долучається до рапорту поліцейського про факт появи водія на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що у разі неможливості усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, поліцейський проводить тимчасове затримання транспортного засобу, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В даному випадку, транспортний засіб позивача не був затриманий та після прийняття постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач продовжив рух по визначеному маршруту, що призвело до притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за одне й те саме порушення - відсутність дозволу на участь у дорожньому русі, тричі.

Між тим, відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вказані постанови не містять посилань на те, що відповідачами при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення позивача, надано можливість скористатися юридичною допомогою, враховано особу порушника, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами будь-яких доказів того, що постанови про притягнення ОСОБА_1 винесені з дотриманням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суді, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що слід визнати протиправними та скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 021686 від 16.10.2017 року, БР № 021809 від 16.10.2017 року, БР № 021573 від 16.10.2017 року, а справи про адміністративне правопорушення підлягають закриттю.

Судовий збір у розмірі 640,00 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції № № 20387275-1 від 25.10.2017 року, слід повернути останньому на підставі ст. 288 КУпАП (особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 20, 72-77, 90, 241 244, 246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 132-1, 222, 251, 258, 276, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.п. 1.10, 22.5, 32.1 Правил дорожнього руху України, суд

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Визнати протиправними дії заступника командира роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, що полягають у винесенні постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, серії БР № 021686 від 16.10.2017 року, що винесена заступником командира роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, серії БР № 021809 від 16.10.2017 року, що винесена інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, серії БР № 021573 від 16.10.2017 року, що винесена інспектором взводу № 1 роти № 3 УПП у м. Сєверодонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., скасувати.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Бахмут Донецької області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в сумі 640 грн., сплачений за квитанцією № 20387275-1 від 25.10.2017 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -

ОСОБА_6