Справа № 822/3339/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3339/17

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

16 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

пердставника позивача: Шкодяка І.А.,

представника відповідача: Рудчука В.П.,

представника відповідача: Деревінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року (ухвалене 10 січня 2018 року в м.Хмельницькому, повний текст рішення складено 17 січня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельнтцького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області про визнання протиправними і скасування наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 03 листопада 2017 року № 418, наказу військового комісара Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області (по строковій частині) від 09 листопада 2017 року № 137, рішення (наказу) про відсторонення позивача від виконання обов`язків військового комісара Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області; поновлення позивача на військовій службі на посаді військового комісара Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області з подальшим переводом на посаду у Збройних Силах України, яка відповідає військовому званню, рівню освіти та досвіду служби; стягнення з командування Сухопутних військ Збройних Сил України на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у період з 31.10.2016 року по дату фактичного поновлення його на посаді.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що згідно з вироком суду його позбавлено права займати посади виключно в системі військових комісаріатів, але у Збройних Силах України є посади поза структурою військових комісаріатів, на яких він може проходити службу.

Крім того, ухвалою суду від 14 листопада 2016 року позивача відсторонено від посади до 05 січня 2017 року, але після закінчення дії ухвали суду до виконання обов`язків його допущено не було. Згідно з вироком Старокостянтинівського районного суду від 04 вересня 2017 року, який набув чинності 05 жовтня 2017 року, з моменту вступу в силу захід забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади скасовується, однак з 05 жовтня 2017 року до виконання обов`язків позивача не допущено.

Старокостянтинівський об`єднаний міський військовий комісаріат Хмельницької області у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що при прийнятті наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби з посади комісара Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Командувач Сухопутних військ Збройних Сил України у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що наявність у вироку суду заборони займати визначені у ньому посади є фактичною вказівкою для Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України звільнити ОСОБА_1 . При цьому, вирішення питання про можливість зайняття позивачем іншої посади не належить до його компетенції.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2015 року наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 709 ОСОБА_1 призначено військовим комісаром Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 січня 2015 року № 4 термін служби за контрактом позивачу продовжено понад встановлений строк до оголошення демобілізації.

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року (набрав законної сили 05.10.2017 року) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 369-2 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.

На підставі статті 55 КК України обвинуваченому ОСОБА_1 призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади у військових комісаріатах, строком на 1 рік.

Наказом № 418 від 03.11.2017 року Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з урахуванням вимог частини 8 цієї ж статті, підполковника ОСОБА_1 , військового комісара Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Сухопутних військ Збройних Сил України, звільнено з військової служби у запас за пунктом "є" (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади).

Наказом № 137 від 09.11.2017 року Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_1 , військового комісара Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом від 03.11.2017 року № 418 у запас за пунктом "є" (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з урахуванням вимог частини 8 цієї ж статті, вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області.

З 09 листопада 2017 року позивач виключений зі списків особового складу військового комісаріату та всіх видів забезпечення.

Не погодившись із вказаними наказами, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. "б" ч. 2 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі - Закон №2232) звільнення зі служби проводиться: військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.

Згідно з п. "є" ч. 6 ст. 26 Закону №2232 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не надав доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваних наказів, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 78 КАС України визначено підстави звільнення від доказування.

Зокрема, відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що обставини, встановлені вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року не потребують подання додаткових доказів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для звільнення позивача відповідно до п. "є" ч. 6 ст. 26 Закону №2232.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що згідно з вироком Старокостянтинівського районного суду від 04 вересня 2017 року, який набрав законної сили 05 жовтня 2017 року, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади не визначався, однак з 05 жовтня 2017 року позивача до виконання обов`язків допущено не було, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом з матеріалів справи, вирок Старокостянтинівського районного суду від 04 вересня 2017 року дійсно не містить заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади, однак згідно з вказаним вироком до позивача застосовано додатковий вид покарання у вигляді позбавлення права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади у військових комісаріатах, строком на 1 рік.

Таким чином, з моменту набрання законної сили вироком Старокостянтинівського районного суду від 04 вересня 2017 року, позивач позбавлений права займати посаду військового комісара Старокостянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області, тому недопущення позивача до виконання обов`язків є правомірним та обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що позивачу не заборонено займати іншу посаду в системі Збройних Сил України, та не було вказівки звільнити його зі служби, оскіьки ч.6 ст.26 Закону №2232 передбачає підстави для припинення контракту та звільнення з військової служби.

Водночас, Закон №2232 не передбачає переведення військовослужбовців на інші посади за за наявності обмежень щодо займаної посади, встановлених судом.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що процедура звільнення позивача з військової служби проведена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального праваю

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 23 травня 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.