Справа № 817/464/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2018 року м. Рівне №817/464/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 18 січня 2018 року); відповідача 1 - ОСОБА_2; представника відповідача 2 - ОСОБА_3 (довіреність від 27 липня 2017 року); представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Либідь Плюс» - не прибув; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправними та скасування припису та рішення.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі іменується - позивач) до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2 (далі іменується - відповідач 1) та Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (далі іменується - відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати припис №26 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11.12.2017 та рішення №349 від 05.12.2017.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами за результатами проведеної позапланової перевірки Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради встановлені порушення пункту 8 частини 1 статті 1 та частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: Містобудівні умови та обмеження, видані замовнику - ТОВ «Либідь Плюс», не відповідають нормам чинного законодавства. Позивач зазначає, що такий висновок є хибним та необґрунтованим, оскільки жодних порушень при видачі Містобудівних умов та обмежень допущено не було.

Ухвалою суду від 14.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 29.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду прибув відповідач 1, заперечив проти позову та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

До суду також прибув представник відповідача 2, заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву вказує, що Містобудівні умови та обмеження, видані замовнику - ТОВ «Либідь Плюс», не відповідають нормам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку №109. Під час перевірки встановлені порушення у сфері містобудівної діяльності, а відтак відповідач мав усі правові підстави для винесення Припису про усунення порушень та Рішення про зупинення дії Містобудівних умов та обмежень.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Либідь Плюс», належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибула.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 17.05.2018.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу Держархбудінспекції України від 09.11.2017 №1696, на підставі результатів документальної перевірки від 03.11.2017 та направлення на проведення позапланової перевірки від 15.11.2017 №65, фахівцями Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області проведено перевірку Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №65 від 05.12.2017 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 13).

На підставі Акта перевірки відповідачем 1 сформовано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11.12.2017 №26 (далі іменується - Припис) (а.с. 17).

Також, відповідачем винесено Рішення №349 від 05.12.2017 (далі іменується - Рішення №349), яким зупинено дію містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 20.07.2017 №7-М (а.с. 19).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень - Припису та Рішення №349, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Зі змісту Акта перевірки вбачається, що позапланову перевірку Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради проведено на предмет надання заступником Управління ОСОБА_4 ТОВ «Либідь-Плюс» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об'єкті «Будівництво додаткового газового обладнання АГЗП по вул. Київська, 100 б в м. Рівне» від 20.07.2017 №7-М.

Перевіркою встановлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності:

1) в пункті 2 Розділу «Містобудівні умови та обмеження» не зазначено конкретні положення нормативних актів, відомості, які базуються на розрахунках та не містять конкретних цифрових показників, а лише міститься наступний текст «визначити за типом об'єкту відповідно до нормативно-правових актів з урахуванням суміжної забудови в межах ділянки проектування, тощо», чим порушено пункт 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки відповідно до пункту 5 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження повинні містити: максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

2) в пункті 4 Розділу «Містобудівні умови та обмеження» не зазначені конкретні положення нормативних актів, відомості, які базуються на розрахунках та не містять конкретних цифрових показників, а лише зазначено, що «мінімально-допустимі відстані від об'єкта, що проектується до існуючих будинків і споруд необхідно визначити з урахуванням протипожежних, санітарних, побутових відступів від існуючих будівель і споруд на суміжних ділянках із посиланням на таблиці ДБН», чим порушено пункт 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В той же час, відповідно до пункту 7 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять: мінімально допустимі відстані від об'єкта, що проектується, існуючих будинків та споруд.

У Приписі міститься опис зазначених в Акті перевірки порушень, та наявна вимога привести містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 20.07.2017 №7-М на «Будівництво додаткового газового обладнання АГЗП по вул. Київська, 100 б в м. Рівне» у відповідність до Порядку №109; про виконання Припису повідомити відповідача 1 до 12.02.2018.

Рішенням №349 зупинено дію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 20.07.2017 №7-М.

В матеріалах справи міститься копія Містобудівних умов та обмеження для проектування об'єкта будівництва від 20.07.2018 №7/М, відповідно до яких: замовник - ТОВ «Либідь Плюс»; вид будівництва - нове будівництво, м. Рівне, вул. Київська, земельна ділянка 100-б (а.с. 22).

Відповідно до частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 (далі іменується - Закон України №3038-VI), Містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об'єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об'єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об'єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам'яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об'єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об'єктів транспорту, зв'язку, інженерних комунікацій, відстані від об'єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Відповідно до пункту 3.2 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст» №109 від 07.07.2011 (далі іменується - Порядок №109), Текстова частина містобудівних умов та обмежень містить розділи:

«Загальні дані»; «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки».

Відповідно до пункту 3.3. Порядку №109, Розділ «Загальні дані» містить:

а) назву об'єкта будівництва;

б) інформацію про замовника;

в) наміри забудови;

г) адресу будівництва або місце розташування об'єкта;

ґ) документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою (крім випадків, передбачених пунктом 2.3 розділу II цього Порядку);

д) площу земельної ділянки;

е) цільове призначення земельної ділянки;

є) посилання на містобудівну документацію (у разі наявності);

ж) функціональне призначення земельної ділянки;

з) основні техніко-економічні показники об'єкта будівництва.

За правилами пункту 3.4 Порядку №109, Розділ «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» містить:

а) граничнодопустиму висоту будівель;

б) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

в) максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови);

г) відстані від об'єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови;

ґ) планувальні обмеження (зони охорони пам'яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони);

д) мінімально допустимі відстані від об'єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд;

е) охоронювані зони інженерних комунікацій;

є) вимоги до необхідності проведення інженерних вишукувань згідно з державними будівельними нормами ДБН А.2.1-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва»;

ж) вимоги щодо благоустрою з урахуванням положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів»;

з) забезпечення умов транспортно-пішохідного зв'язку;

и) вимоги щодо наявності місць для постійного зберігання автотранспорту;

і) вимоги щодо охорони культурної спадщини з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини»;

ї) вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Суд зазначає, що Порядок №109 втратив чинність 26.12.2017, проте на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних Припису та Рішення №349, цей Порядок був чинним, а відтак підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Зі змісту Містобудівних умов та обмежень від 20.07.2017 вбачається, що в пункті 2 Розділу «Містобудівні умови та обмеження» не зазначено конкретні положення нормативних актів, відомості, які базуються на розрахунках та не містять конкретних цифрових показників, а лише міститься наступний текст «визначити за типом об'єкту відповідно до нормативно-правових актів з урахуванням суміжної забудови в межах ділянки проектування, тощо»; в пункті 4 Розділу «Містобудівні умови та обмеження» не зазначені конкретні положення нормативних актів, відомості, які базуються на розрахунках та не містять конкретних цифрових показників, а лише зазначено, що «мінімально-допустимі відстані від об'єкта, що проектується до існуючих будинків і споруд необхідно визначити з урахуванням протипожежних, санітарних, побутових відступів від існуючих будівель і споруд на суміжних ділянках із посиланням на таблиці ДБН».

Тобто, Містобудівні умови та обмеження від 20.07.2017 не відповідають нормам закону України №3038-VI та Порядку №109.

Відтак, оскаржувані Припис та Рішення №349 винесені відповідачами обґрунтовано, в порядок і спосіб, визначені нормами чинного на той час законодавства.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 8 частини 1 статті Закону України №3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

За правилами статті 26 Закону України №3038-VI, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до статті 29 Закону України №3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об'єкта будівництва.

За правилами частини 2 статті 4 Закону України №3038-VI, суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що одержання містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва є обов'язком суб'єкта містобудування, який повинен додержуватися умов таких містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Тобто, під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає, оскільки звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Враховуючи наведене, обов'язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів фізичних або юридичних осіб є одночасна наявність двох факторів: 1) існування публічно-правових відносин між позивачем - фізичною чи юридичною особою та відповідачем - суб'єктом владних повноважень; 2) наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Адміністративне судочинство спрямоване саме на захист порушених прав осіб у сфері публічних правових відносин; вирішуючи спір, суд повинен встановити, що у зв'язку з прийняттям рішень, вчиненням дій чи допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести позивач належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві підлягають задоволенню лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

При цьому, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У даному випадку, як встановлено судом, замовником будівництва «Будівництво додаткового газового обладнання АГЗП» являється третя особа - ТОВ «Либідь Плюс». На переконання суду, зупинення дії містобудівних умов та обмежень відповідно до Рішення №349 стосується виключно прав та інтересів ТОВ «Либідь Плюс», як замовника, а не позивача по справі.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачами доведено правомірність своїх рішень в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради (місцезнаходження: 33028, місто Рівне, вулиця Лермонтова, 6; ) до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (місцезнаходження: 33028, місто Рівне, вулиця 16 Липня, 38; ) про визнання протиправними та скасування припису та рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.