Справа № 334/6735/16-а
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.05.2018
Справа № 334/6735/16-а
Провадження № 2-а/334/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Адаменко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області № № 18-601вих 16 від 22.07.2016 року та зобов'язати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії а саме у редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року), у розмірі 90 % від розміру заробітної плати на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-601вих 16 від 22.07.2016 року без обмеження максимального розміру пенсії, зі збереженням базового місяця для визначення індексації пенсії, а також провести відповідні виплати не отриманої позивачем пенсії з 01.01.2016 року.

У позові позивачем зазначено, що він знаходиться на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років. Згідно доповнення до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від12.07.2001 року № 2663- III він отримував пенсію за вислугу років, яка була обчислена в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати. Згідно ст. 50-1 Закону України " Про прокуратуру " у вказаній редакції, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій, прокурорсько-слідчих працівників. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів " від 09.12.2015 №1013винесено зміни до раніше прийнятих урядом нормативно-правових актів та з 01 грудня 2015 року підвищено посадові оклади працівників органів прокуратури, що згідно зі ст. 50-1 Закону № 1789- XII є підставою для перерахунку пенсії за вислугу років.

З огляду на це, 05.09.2016 року позивач звернувся до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою про проведення йому і з 1 січня 2016 року перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% місячного заробітку, долучивши довідку прокуратури Запорізької області №18-601вих.-16 від 22.07.2016 про заробітну плату.

Листом відповідача за №257/3-1 від 12.09.2016 року у проведенні перерахунку пенсії позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що «відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-У1ІІ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються

норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Крім цього, відповідач посилається на те, що на даний час відсутній нормативний документ Кабінету Міністрів України, який регулює умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Вважаючи вказане рішення про відмову в перерахунку пенсії протиправним і таким, що порушує право позивача на соціальний захист, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. На своїх позовних вимогах він наполягає, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та матеріалів, які надані до позову.

Представник відповідача у судове засіданні не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, також надав письмові заперечення, відповідно до яких ОСОБА_1 з 07.02.1985 року отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру». Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789 (в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663) передбачалось, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. 05 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, надавши копію довідки від 22 липня 2016 року № 18-601 вих-16, видану прокуратурою Запорізької області, про заробітну плату на посаді прокурора Михайлівського району Запорізької області станом на 01 грудня 2015 року. З 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (надалі- Закон №213).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, зокрема, призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У звязку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Крім того, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ, з яким втратили чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, крім частин 3, 4, 6, 11 ст. 50-1.

Згідно "частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На теперішній час Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку працівникам прокуратури. Отже, на момент виникнення спірних правовідносин у звязку з прийняттям спеціального законодавчого акту, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача - Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ, відсутня така -підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорам.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 встановлено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути зумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Положення Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ неконституційними не визнано, є чинними, а відтак обовязковими до виконання.

Отже, в даному випадку не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій прокурорам не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачу у звязку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працював позивач до виходу на пенсію, оскільки на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу.

Отже, представник відповідача вважає, що на теперішній час підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки від 22.07.2016 року № 8-601 вих-16, виданої прокуратурою Запорізької області, немає.

Крім того, відповідач звернув увагу суду, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя 05 вересня 2016 року, надавши копію довідки від року № 18-601 вих-16, видану прокуратурою Запорізької област, вимоги позивача в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Запоріжжя здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, мають бути залишені судом без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя з 07 лютого 1985 року та отримує пенсію за вислугу років, призначену у розмірі 90% від суми місячного заробітку згідно зі статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (№1789-ХІІ) у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ (з наступними змінами), яка була чинною на момент призначення пенсії.

Відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в зазначеній редакції), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів" від 09.12.2015 № 1013, внесено зміни до раніше прийнятих урядом нормативно-правових актів та з 01 грудня 2015 року підвищено посадові оклади працівників органів прокуратури, що згідно зі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії за вислугу років.

З огляду на це, 05 вересня 2016 року позивач звернувся до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою про проведення йому перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% місячного заробітку, долучивши довідку прокуратури Запорізької області № 18-601 вих.-16 від 22.07.2016 про заробітну плату.

Листом відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивачу було відмовлено у перерахунку, у зв'язку з тим, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення

змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213- VIII від 02.03.2015 року. Пунктом 5 Прикінцевих положень цього Закону у звязку з неприйняттям законів щодо норми пенсійного забезпечення осіб, які мали право на призначення пенсії відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", з 01.06.2015 року втратили чинність.

Відповідач, посилаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ , прийшов до висновку, що «... з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються», а тому «Відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року № 18-271 вих.16 згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213-VIII».

Суд вважає, що такі посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №-213- VIII є помилковим, оскільки ця правова норма регулює іншу групу пенсійних правовідносини і не має відношення до порядку і умов саме перерахунку пенсії.

Так, за текстом п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII, «Уразі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсїї/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу, "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу, "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника- консультанта народного депутата України».

З наведеного виходить, що відмова відповідачем в перерахунку пенсії позивачу є безпідставною, так як зазначена норма Закону стосується лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію і ніяким чином не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

Загалом процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, а питання призначення пенсії регулюється ч.І та ч.2 цієї статті зазначеного Закону (в редакції Закону № 2663-III).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 2 КАС України субєкт владних повноважень повинен використовувати свої повноваження з тією метою, з якою вони надані законом.

Проте відповідно до положень ст. 19 Конституції України за якою «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, як зазначається у цій статті, зобов'язані діяти тільки на підставі, в обсязі тау спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, оскільки їх повноваження, функції, права і обов'язки підпорядковані, зрештою, служінню особі, суспільству і державі....Будь-які прогалини, колізії та інші недоліки в законах мають тлумачитися і використовуватися лише на користь особи».

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України «Про пенсійне забезпечення», «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Прокурорам і слідчим з відповідним стажем роботи пенсія призначалася в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (стаття 50-1 Закот України «Про прокуратуру»від 5 листопада 1991 року N 1789-ХІІ в

редакції ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка діяла на час призначення мені пенсійних виплат).

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Таким чином, перерахунок пенсії проводиться на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих пенсіонерами, в даному випадку довідка прокуратури Запорізької області про заробітну плату № 18-601 вих. 16 від 22.07.2016 року.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-Х11 призначені працівникам органів прокуратури пенсії перераховуються у звязку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Якщо у цьому випадку пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різниця пенсії за минулий час може бути виплаченою йому не більше як за 12 місяців.

У подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни щодо встановлення максимального розміру пенсії для прокурорів і слідчих.

Зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 року до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» названого Закону, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено в ході судового розгляду, позивачу була призначена у 1985 році, тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначали механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 року (справа №21-420а13) стосовно внесених змін до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 58 Конституції України, яка, зокрема, передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, слід дійти висновку, що норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» із змінами, на які посилається відповідач, не можуть позбавляти позивача на отримання пенсії у розмірі передбаченому ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» діючого на момент звернення позивача до УПФУ в Дніпровському районі м.Запоріжжя.

В Рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № N 8-рп/2005 визначено, що в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Зазначені конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону

України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Згідно із статтями 22 та 64 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Така позиція неодноразово зазначалось в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України (ухвали від 16.01.2016 року (справа К/800/32287/15), від 27.01.2016 року (справа К/800/23512/14), 28.01.2016 року (справа К/800/32220/15) та постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13), від 17.12.2013р. (справа №21-445а13) та від 06.10.2015 року (справа№21-2432а15).

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України «Про пенсійне забезпечення». Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Прокурорам і слідчим з відповідним стажем роботи пенсія призначалася в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру»від 5 листопада 1991 року N 1789-Х1І в редакції спи 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка діяла на час призначення мені пенсійних виплат).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституиії України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування норм цього Закону в часі, суд виходить з того, що згідно статті 22 Конституції України закріплені за нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тобто, відмова відповідача в перерахунку пенсії на підставі Закону України суперечить положенням ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ«Про прокуратуру» в редакції яка діяла на час призначення мені пенсійних виплат, є незаконною і суперечить чинному законодавству.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її максимального розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Ст. 5 КАС України надає право кожній особі звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. ,

Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За Конституцією України (ст.6) державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, а згідно Положення про Пенсійний фонд України - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідач є органом державної влади - субєктом владних повноважень.

Європейський суд з прав людини у справі ОСОБА_2 Дайн проти Міністерства внутрішніх справ (YvonneVanDuyn v. Home Office 04.12.1974) висловив правову позицію, за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, ця держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відтак, обґрунтованими (легітимними) сподіваннями особи є очікування можливості ефективного здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі, якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями цих прав.

Згідно статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача щодо перерахунок йому пенсії, але з 05 вересня 2016 року, тобто з часу звернення позивача до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 звернувся до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду

України м.Запоріжжя з особистою заявою про перерахунок пенсії 05 вересня 2016 року, надавши довідку прокуратури Запорізької області від 22.07.2016 року №18-601 вих-16, до суду з адміністративним позовом 13 жовтня 2016 року.

Отже, вимоги позивача в частині зобовязання Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії мають бути залишені судом без розгляду.

Керуючись ст. 19, 21,46, 64, 68, 126, 130 Конституції України, ст.ст. 9, 241-246, 250, 255 КАС України, ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», Законом України № 3668-УІ від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-601 вих. 16 від 22.07.2016 року неправомірними.

Зобов'язати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області № 18-601 вих. 16 від 22.07.2016, без обмеження її максимального розміру з 05 вересня 2016 року.

Інші вимоги залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ісаков Д. О.