Справа № 161/10295/17
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/21/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2018 року м. Луцьк Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царюк Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьк адміністративну справу № 161/10295/17 за позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Луцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії. З підстав, викладених в позовній заяві просить суд визнати неправомірними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у проведенні перерахунку їй пенсії. Зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести їй з 01 січня 2017 року перерахунок та виплату в розмірі 90% суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці від 30 листопада 2008 року № 326, видану управлінням Національного Банку України у Волинській області та стягнути судові витрати.

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вважав, що позов не підлягає до задоволення з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» в редакції від 10.12.2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України"Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 з 17 лютого 2003 року перебуває на обліку в Луцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії по віку.

Пенсія позивачу призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку становить 90 %.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Також встановлено, що 20 грудня 2016 року позивач звернулася до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 30 листопада 2008 року № 326, виданої управлінням Національного Банку України у Волинській області.

Також встановлено, що листом від 03 січня 2017 року № 460/П-01, Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області відмовило ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про перерахунок пенсії, у звязку з відсутністю підстав для проведення перерахунку.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до частини четвертою статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31.05.2000 року прийняв постанову № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

У подальшому, вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, з 01.01.2015 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» була чинною в редакції Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15.12.2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, з 01.01.2015 року в Законі № 3723-XII, а з 15.12.2015 року в постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Крім того, з 01.05.2016 року набрав чинності новий ОСОБА_3 України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

Крім того, 01.04.2015 року набрав чинності ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, пунктом п'ятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

ОСОБА_3 № 213-VIII чинний, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, в нього виникло право на перерахунок пенсії в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення йому перерахунку.

Таким чином, оскільки не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії зумовлені не протиправними діями відповідача, а прийняттям законодавцем нових правових норм, які не містять норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність, то відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що підстави для перерахунку пенсії позивача взагалі відсутні А тому за таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 90 Закону України «Про державну службу» в редакції від 10.12.2015 року, ст. ст. 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з моменту його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення в повному обємі складено

18 травня 2018 року.

Суддя: В.В. Ковтуненко