Справа № 520/14372/17
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/197/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О.

за участю: секретаря Нефедової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача УПП в Одеській області - Слободянюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хомюк Дмитра Петровича та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій інспектора, стягнення з управління патрульної поліції матеріальної та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 23.11.2017 року звернувся ОСОБА_3 з позовними вимогами про визнання протиправними дій інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хомюк Дмитра Петровича щодо тимчасового затримання шляхом евакуації на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів 10.11.2017 року автомобілю НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, а також стягненню з Управління патрульної поліції в місті Одесі на його користь матеріальної шкоди у розмірі 2106 грн., та моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Письмовою заявою від 22.02.2018 року позивачем були змінені позовні вимоги в частині заміни в якості співвідповідача з Управління патрульної поліції м. Одеси на Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у зв'язку із структурної реорганізації управління патрульної поліції Одеській області (а/с74).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, 23.11.2017 року інспектором патрульної поліції було незаконно тимчасово затримано транспортний засіб позивача шляхом його евакуації на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів, тим самим була спричинена матеріальна шкода пов'язані із виплатою за використання евакуатора та сплати за збереження автомобілю на спеціальному майданчику, а крім того такими діями позивачу була завдана моральна шкода.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції, до суду надала письмовий відзив на позов (а/с 41) , та у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та недоведеними, та наполягаючи на тому, що після зупинки інспекторами поліції автомобіль позивача знаходився при виїзді з автостоянки ( менш ніж десяти метрів) чим перешкоджав вільному руху транспорту, а тому у інспектора були підстави для тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його доставки до спеціального майданчика, і крім того відсутні відомості, що особи, яки були присутні під час затримки автомобілю пропонували свої послуги з його перевезення.

Відповідач Хомюк Д.П. до судового засідання не з'являвся, повідомлявся належним чином, у зв'язку із чим, справа була розглянута за відсутності даного відповідача на підставі вимог ч.3 ст. 205 КАС України.

За клопотанням представника позивача у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_6, а також оглянута відео фіксація з місця подій зроблена даним свідком на мобільний телефон у режимі відео.

Судом встановлено, що 10 листопаду 2017 року, приблизно о 21:30, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, який перебуває у власності позивача, рухаючись по вул. Люстдорфська дорога, здійснив поворот праворуч зі смуги, з якої можливо рухатись лише ліворуч , у зв'язку із чим транспортний засіб був зупинений, біля будинку №94а по вул. Люстдорфська дорога у м. Одеса, інспекторами патрульної поліцій у складі екіпажу Благо-0117, та у ході розгляду адміністративної справи про притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку 5.16 «напрямок руху по смугах» по ч.1 ст. 122 КупАП, було з1ясовано, що ОСОБА_3 позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 03.05.2017 року строком на десять років, тобто керуючи транспортним засобом ОСОБА_3 який позбавлений такого права, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП. Інспектором поліції Хомюк Д.П. було на місце зупинки транспортного засобу винесено постанову ЕАА №206394 про притягнення водія до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 126 КУпАП та накладення на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн ( постанова а/с 7).

Одночасно із винесенням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 126 КупАП інспектором поліції Хомюк Д.П. було здійснено тимчасове затримання транспортного засобу шляхом його доставки , за допомогою спеціального автомобілю-евакуатора, для зберігання на спеціальному майданчику №8 за адресою - м. Одеса, вул. Тираспольське шосе 31а. Транспортний засіб позивача було затримано на підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного інспектором поліції Хлмюк Д.П. о 22:00 годині 10.11.2017 року (а/с 45). У даному акті зазначено, що огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв'язку з ст. 126ч.3. На місці події, за телефонним викликом позивача, були присутні знайомі останнього ( в тому числі свідок ОСОБА_6.), яки заперечували проти дій поліцейських стосовно затримання транспортного засобу, в тому числі пропонуючи самостійно перегнати автомашину на місце її постійної дислокації.

За послуги евакуації автомобілю позивачем згідно квитанції №151510031 від 13.11.2017 року було сплачено 1530 грн.(а/с 10) та за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику згідно квитанції №151510030 від 13.11.1017 року сплачено 576 грн. (а/с 9).

Тимчасове затримання транспортного засобу інспекторами патрульної поліції як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі КУпАП).

Так, згідно частини першої даної статті, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п'ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною третьою статті визначено, що у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Таким чином законодавець визначив дві обов'язкові підстави, при наявності яких інспектор має право тимчасово затримати транспортний засіб, шляхом доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик : наявність в діях водія складу правопорушення, яке входить до переліку у ч.1 ст. 265-2 КУпАП та таке розміщення затриманого транспортного засобу яке суттєво перешкоджає дорожньому руху.

В даному випадку керування транспортним засобом позивачем, який позбавлений права керування транспортними засобами, було достатньою підставою для інспектора вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП, яке зазначено у переліку правопорушень у ч.1 ст. 265-2 КУпАП.

Одночасно з цім, ані в акті огляду та затримання транспортного засобу, складено інспектором, ані в постанові при притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено наявності іншої підстави для тимчасового затримання транспортного засобу шляхом доставляння його до спеціального майданчику - наявності суттєвої перешкоди затриманим транспортним засобом для дорожнього руху.

Всі інші посилання представника відповідача є припущеннями, які не підтверджені належними доказами - на фотографіях, наданих до відзиву та на відео фіксації, наданої свідком у судовому засіданні, неможливо впевнено встановити факт зупинки транспортного засобу безпосередньо на виїзді із автостоянці. Посилання представника відповідача про зупинку транспортного засобу ближчі ніж десять метрів від виїзду з автостоянки, можуть бути доказами порушення вимог Правил дорожнього руху стосовно зупинки транспортного засобу а ні підтвердженням перешкоди у дорожньому руху.

Враховуючи вищенаведене суд, приходить до висновку про відсутність під час розгляду адміністративної справи по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 по ч.3 ст. 126 КупАП у інспектора патрульної поліції Хомюка Д.П. законних підстав для тимчасового затримання автомобілю НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, шляхом його доставляння для зберігання на спеціальний майданчик, тому визнає дії інспектора протиправними.

Розглядаючи вимоги про стягнення з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Враховуючи, що судом було встановлено протиправність дій інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції по тимчасовому затриманню транспортного засобу шляхом його доставляння, за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора, який був викликаний саме інспектором, до спеціального майданчика, то вартість послуг евакуатора та оплата за зберігання транспортного засобу, підлягає відшкодуванню на користь позивача у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України ( якім врегульовано питання розгляду справ у порядку адміністративного судочинства, у тому числі позови до суб'єкту владних повноважень з питань притягнення до адміністративної відповідальності та рішень суб'єкта владних повноважень) кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною шостою статті сьомої КАС визначено, що разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Правовідносини, якими визначається стягнення матеріальної шкоди, врегульовано у ч.1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України ( далі ЦК), згідно яких особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Частинами другою-п'ятою статті 23 ЦК встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК юридична, або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Аналізуючи вищенаведене, та враховуючи обставини, щодо незаконного тимчасового затримання транспортного засобу інспектором поліції, який знаходиться у трудових(службових) відносинах з Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, саме з останньої підлягає стягненню матеріальна шкода у загальному розмірі 2106 грн., складовими якої є вартість оплаченої послуги евакуатора та послуги з зберігання транспортного засобу, які суд визнає реальними збитками понесеними позивачем.

Крім того суд, враховуючи факт незаконного тимчасового затримання транспортного засобу і його евакуацію до спеціального майданчика без правових підстав, яким безумовно завдана і моральна шкода власнику транспортного засобу , права якого як власника транспортного засобу порушені шляхом тимчасового затримання, та з'ясовуючи обставини порушених прав, дії винної особи, суд вважає розумним і справедливим стягнення з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції моральну шкоду у розмірі 1700 гривень.

Судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені квитанціями, на загальну суму 1280 грн., підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_3 до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хомюк Дмитра Петровича та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій інспектора, стягнення з управління патрульної поліції матеріальної та моральної шкоди.

Визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хомюк Дмитра Петровича щодо тимчасового затримання шляхом евакуації на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів 10.11.2017 року автомобілю НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 ( ІПН:НОМЕР_2) матеріальну шкоду у розмірі 2106 ( дві тисячі сто шість) гривень та моральну шкоду у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень, спричинені внаслідок незаконних дій інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хомюк Дмитра Петровича.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 ( ІПН:НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 640 грн.

Стягнути з інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хомюк Дмитра Петровича на користь ОСОБА_3 ( ІПН:НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 640 грн.

Повне рішення буде виготовлено протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Київський районний суд м. Одеси, апеляційної скарги, протягом тридцяті днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.

Повне рішення виготовлено 29.05.2018 року