Справа № 811/1157/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1157/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою про:

- визнання протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду, орієнтованою площею 70 га, для ведення садівництва (індивідуального садівництва), яка розташована за межами населеного пункту на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, викладену у листі від 05.03.2018 року за №Л-1557/0-1670/0/17-18;

- зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати дозвіл позивачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду, орієнтованою площею 70 га, для ведення садівництва (індивідуального садівництва), яка розташована за межами населеного пункту на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позивних вимог позивачами зазначено, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області протиправно відмовлено їм у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду, орієнтованою площею 70 га, для ведення садівництва (індивідуального садівництва), яка розташована за межами населеного пункту на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Представник відповідача надав до суду заяву відповідно до якої він визнає позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі (а.с. 25).

Розглянувши подані сторонами докази та письмові пояснення, суд дійшов наступних висновків.

15.02.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення (виготовлення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду, орієнтовною площею 70 га, для ведення садівництва (індивідуального садівництва) на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (а.с. 8).

До заяви були долучені документи згідно додатку (а.с. 8).

Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області листом від 05.03.2018 № Л-1557/0-1670/0/17-18 повідомило позивачів, що за результатами розгляду поданих документів встановлено розбіжності площі земельної ділянки, яка зазначена в заяві та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку присвоєний кадастровий номер :02:000:0789 площею 84 га, що в свою чергу не відповідає відомостям з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а тому відсутні підстави для задоволення зазначеної заяви (а.с. 19).

Однак у відповіді не зазначено, в чому саме та яким вимогам закону вбачалась невідповідність місця розташування земельної ділянки згідно поданої позивачами заяви.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У спірних правовідносинах, з огляду на Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 14 січня 2015 року №15 таким органом є відповідач Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з аналізу вказаних законодавчих положень у системному їх зв'язку, суд приходить до висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, при зверненні до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду для ведення садівництва, позивачі подали всі необхідні документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а тому судом встановлена бездіяльність відповідача, яка полягала у невиконанні своїх обовязків стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою, викладену у листі від 05.03.2018 року за №Л-1557/0-1670/0/17-18. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Що стосується позовної вимоги, в якій позивачі просять зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати дозвіл позивачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду, орієнтованою площею 70 га, для ведення садівництва (індивідуального садівництва), яка розташована за межами населеного пункту на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги в частині зобовязання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Разом з тим, суд вважає за необхідне, зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивачів від 15.02.2018 та прийняти рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, з огляду на наступне.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку субєкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки заява позивача від 15.02.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою розглянута з порушенням норм Земельного кодексу України, тому відповідач зобовязаний знову розглянути дану заяву, так як саме по собі судове рішення про визнання відмови у наданні дозволу протиправною не відновлює порушеного права позивачів на прийняття останнім вмотивованого рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Стосовно заяви представника відповідача надав про визнання позовних вимог, то суд позбавлений можливості застосувати наслідки визнання відповідачем адміністративного позову, оскільки згідно довіреності представника відповідача, він не наділений правом визнавати позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

З огляду на викладене, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1409,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, вул. Чапаєва, 13, с. Войнівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28021, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_2, вул. Червона, 38, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, РНОКПП НОМЕР_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030, про визнання протиправною відмову, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка полягала у невиконанні своїх обовязків стосовно надання ОСОБА_1, ОСОБА_2, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду, орієнтованою площею 70 га, для ведення садівництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, викладену у листі від 05.03.2018 року за №Л-1557/0-1670/0/17-18.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 15.02.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду, орієнтованою площею 70 га, для ведення садівництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області код у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста девять грн. 60 коп.)

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_5