Справа № 806/1489/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м.Житомир справа № 806/1489/18

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" про стягнення 579836,68 грн.,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" податкову заборгованість в сумі 579836,68 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг на за слідуючими податковими зобов'язаннями: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях (12,84 грн); орендна плата з юридичних осіб (126664,88 грн); надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти (8508,61); податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості (0,03 грн); податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (444650,32 грн).

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено відкрите судове засідання на 16.04.2018.

11 квітня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з безпідставністю та протиправністю. Вказує, що згідно приписів пп. 60.1.1 п. 60.1. ст. 60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо сума податкового боргу самостійно погашена платником податків. Зазначає, що податковий борг з ПДВ в сумі 117051,67, на який виставлено податкову вимогу форми "Ю" №772-06 від 05.12.2013 було погашено до січня 2014 року, - до моменту виникнення першої по черговості заборгованості, на стягнення якої подано вказаний позов - 28.02.2016 декларація №. Вважає, що податкова вимога вважається відкликаною, оскільки борг погашено, а податковий борг не мав характер безперервності. Просить врахувати, що в зв'язку з поданням уточнюючих розрахунків, податковий борг за надходження від скидів забруднюючих речовин в сумі 8508,61 грн та за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в сумі 12.84 грн, - відсутні.

13 квітня 2018 року представник позивача надала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з наданням додаткових доказів.

В судовому засіданні 16.04.2018 протокольною ухвалою відкладено розгляд справи на 25.04.2018.

Листом від 16.04.2018 судом витребувано із Головного управління ДФС в Житомирській області картку особового рахунку платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" за період із 05.12.2013 по березень 2018 року.

16 квітня 2018 року надійшов відзив на позовну заяву, який за своїм змістом є ідентичним відзиву, що надійшов до суду 11.04.2018.

25 квітня 2018 року представник позивача в судовому засіданні надала картку особового рахунку платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод". Розгляд справи відкладено для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з матеріалами адміністративної справи.

23 травня 2018 року представник позивача надала заяву в якій зазначає, що станом на 23.05.2018 року згідно ІС "Податковий блок" податковий борг зменшено за рахунок подання відповідачем уточнюючих розрахунків та сплати, а саме: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях (12,84 грн); надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти (8508,61); податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 0,03 грн. Залишок несплаченої в строки, визначені ПК України, становить 571315,20 грн (орендна плата з юридичних осіб в сумі 126664,88 грн , податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 444650,32 грн.

23 травня 2018 року відповідач надав до суду пояснення по справі. Зазначає, що пеня за несвоєчасну сплату згідно ст. 129.1.1. ПК України в розмірі 35,37 грн погашена 30.01.14. Сума 35,37 грн по строку сплати 30.01.2014 набуває статусу податкового боргу 31.01.2014. Зазначає, що саме датою 30.01.2014 податкова вимога, на яку посилається відповідач є анульованою згідно вимог ст. 60 ПК України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" (далі - Товариство, ТОВ "Корал") перебуває на обліку в Баранівському відділенні Новоград-Волинської ОДПІ.

За відповідачем рахується податковий борг за такими податковими зобов'язаннями:

- надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях (12,84 грн);

- орендна плата з юридичних осіб (126664,88 грн);

- надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти (8508,61);

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості (0,03 грн);

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (444650,32 грн).

Статтею 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 14.1.39 п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Щодо податкового боргу, що виник з податкового зобов'язання: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях, суд зазначає наступне.

Статтею 250.10.1 п. 250.10 ст. 250 ПК України визначено, що у разі якщо платник податку має кілька стаціонарних джерел забруднення або спеціально відведених для розміщення відходів місць чи об'єктів в межах кількох населених пунктів (сіл, селищ або міст) або за їх межами (коди згідно з Класифікатором об'єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ) різні), то такий платник податку зобов'язаний подати до відповідного контролюючого органу за місцем розташування стаціонарного джерела забруднення або спеціально відведених для розміщення відходів місць чи об'єктів податкову декларацію щодо кожного стаціонарного джерела забруднення або спеціально відведеного для розміщення відходів місця чи об'єкта окремо

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Корал" подало до податкового органу розрахунок №3 податкової декларації № від 09.11.2017, в якій самостійно визначив податкове зобов'язання з екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах в сумі 12,84 грн (а.с. 33).

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що у зв'язку з поданням уточнюючих розрахунків, податковий борг в сумі 12,84 грн відсутній.

Представник позивача не заперечувала дані обставини, що підтверджується поданою заявою від 23.05.2018.

Отже, станом на день розгляду адміністративної справи у Товариства відсутній податковий борг в сумі 12,84 грн з екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах згідно розрахунку №3 (додаток №3) податкової декларації від 09.11.2017

Щодо орендної плати за землю з юридичних осіб.

Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

З матеріалів справи вбачається та представником Товариства не заперечувалось, що відповідачем були подані податкові декларації з плати за землю: № від 18.02.2016, в якій відповідач самостійно визначив суму грошового зобов'язання на суму 96570,90 грн (а.с. 25-27). Враховуючи часткову оплату, залишок становить 23463,09 грн; № від 24.02.2017 на суму 102365,18 грн (а.с. 28-30).

Окрім того, на підставі висновків акту перевірки №000218/06-02-01/30825081 від 02.12.2016, якими встановлено порушення граничного терміну сплати грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб, Баранівським відділенням Новоград-Волинської ОДПІ Товариству з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод виставлено податкове повідомлення-рішення форми "Ш" №000479100 від 02.12.2016, яким визначено суму штрафу в розмірі 804,76 грн (а.с. 31) та податкове повідомлення-рішення №000478100 від 02.12.2016 на суму штрафу 31,85 грн (а.с. 32).

Отже, за Товариством рахується податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб в сумі 126664,88 грн (основний платіж - 125828,27 грн, штрафна санкція - 836,61 грн).

Щодо податкового зобов'язання: надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти в сумі 8508,61 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до поданої Товариством податкової декларації екологічного податку (а.с. 22), платником податку самостійно визначено грошове зобов'язання з екологічного податку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти на суму 8508,61 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що у зв'язку з поданням уточнюючих розрахунків, податковий борг в сумі 8508,61 грн відсутній. Представник позивача не заперечувала відсутність, станом на день розгляду адміністративної справи, податкового боргу Товариства з екологічного податку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти на суму 8508,61грн.

Отже, податковий борг з екологічного податку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти на суму 8508,61грн згідно розрахунку №3 (додаток №2) податкової декларації від 09.11.2017 у ТОВ "Корал" відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що за Товариством рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 0,03 грн.

Представник позивача зазначила, що станом на 23.05.2018 за Товариством відсутній борг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 0,03 грн.

Отже, станом 23.05.2018 у Товариства відсутній борг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 0,03 грн.

Щодо податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця ( п. 203.1. ст. 203 ПК України)

Пунктом 203.2 ст. 203 ПК України визначено, що сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно наданих представником позивача документів, Товариством було подано такі податкові декларації з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг):

- № від 19.06.2017, в якій платник самостійно визначив суму податкового зобов'язання 69004 грн (а.с.34-35)(залишок становить 56149,57 грн);

- № від 19.07.2017 на суму 63034 грн (а.с. 36-37);

- № від 17.08.2017 на суму 103418 грн (а.с. 38-39);

- № від 19.09.2017 на суму 36922 грн (а.с. 40-41);

- № від 19.10.2017 на суму 17628 грн (а.с. 42-43);

- № від 06.12.2017 на суму 39936 грн (а.с. 44-45);

- № від 19.12.2017 на суму 2030 грн (а.с. 46-47);

- № від 22.01.2018 на суму 4230 грн (а.с.48-49).

Відповідно до п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

На підставі висновків акту перевірки №4743/06-30-12-09-27 від 20.07.2017, яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов'язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сформовано та направлено Товариству податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2017, яким визначено суму штрафу 22065,76 грн (а.с. 50).

15 вересня 2017 року за порушення строку сплати грошового зобов'язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), (порушення встановлено та зафіксовано у висновках акту перевірки №5900/06-30-12-09-31 від 06.09.2017), податковим органом сформовано податкове повідомлення-рішення № (а.с. 52).

На підставі висновків Акту перевірки №7121/06-30-12-09-31/30825081 від 11.10.2017, податковим органом сформовано податкове повідомлення-рішення № від 18.10.2018, яким визначено суму штрафу 12103,76 грн (а.с. 53)

27 листопада 2017 року до Товариства податковим повідомленням-рішенням № застосовано штраф (акт перевірки №105/06-30-54-12-31/30825081 від 13.11.2017) в сумі 79292,14 грн (а.с. 55-56).

Податковим повідомленням-рішенням № від 26.12.2017 застосовано до Товариства штраф (за порушення, встановленого актом перевірки №221/06-30-54-12-31/30825081 від 14.12.2017, строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) на суму 3442,33 грн.

Отже, загальна сума податкового боргу Товариства зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 444650,32, у т.ч.: основний платіж-323347,57 грн, штрафна санкція 120107,98 грн, пеня - 1194,77 грн.

Відповідно до пункту 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати про відсутність обов'язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року Баранівським відділенням Новоград-Волинської ОДПІ сформовано та виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" податкову вимогу форми "Ю" №772-06, в якій визначено суму податкового боргу 117051,67 грн (а.с. 59).

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що податковий борг Товариства не мав характеру безперервності, оскільки пеня за несвоєчасну оплату згідно ст. 129.1.1. ПК України в розмірі 35,37 грн погашена 30 січня 2014 року так як нарахований платіж в сумі 5520,98 грн по строку сплати 30.01.2014 закрито оплатою в розмірі 5485,61 грн, а частка несплаченого нарахованого платежу набуває статусу податкового боргу 31.01.2014. Вважає, що оскільки позивачем не виставлено нової податкової вимоги, а податкова вимога від 05.12.2013 є анульованою, подання позивачем позовної заяви про стягнення податкового боргу є протиправним та передчасним.

Судом досліджено надану представником позивача картку особового рахунку платника ТОВ "Корал" та встановлено, що станом на 31.12.2013 сума недоїмки становила 5516,63 грн. Платіжним дорученням №108 від 30.01.2014 сплачено сумі 5516,63 грн.

30 січня 2014 року на підставі пп. 129.1.1 ст. 129 ПК України, яким визначено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), Товариству нарахована пеню з 31.12.2013 по 29.01.2014 в сумі 35.37 грн.

Отже, враховуючи те, що останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання є 29.01.2014, то 30.01.2014 є днем виникнення податкового боргу.

Пунктом 60.1 ст. 60 ПК України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо:

- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення ( пп. 60.1.1 пункту 60.1 ст. 60 ПК України);

- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно п. 60.2 ст. 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Отже, лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений, а через деякий час виник знову, органу державної податкової служби слід направити (вручити) йому нову податкову вимогу виходячи з виникнення нового грошового зобов'язання.

Судом встановлено, та матеріалами адміністративної справи підтверджується, що у податкового органу не було законодавчо визначених підстав для направлення нової податкової вимоги, оскільки податковий борг Товариства носить безперервний характер.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95 - 99 ПК України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 47, 77, 90, 139, 242-246, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Головного управління державної фіскальної служби у Житомирській області задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" (12724, Житомирська область, Барановський район, селище міського типу Довбиш, вулиця Щорса, будинок 1, код юридичної особи в ЄДРПОУ - 30825081) податкову заборгованість за податковим боргом у сумі 571315,20 гривень, в тому числі:

- орендна плата з юридичних осіб у сумі 126664,88 гривень;

- податок на додану вартість 444650,32 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук

Повне судове рішення складене