Справа № 804/2146/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року Справа № 804/2146/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання наказу про звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
26.03.2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУ НП в Дніпропетровській області, відповідач), в якому просить суд:
- визнати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 313 від 09.10.2017 року по особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1, з яким ознайомлено 12.03.2018 року, з посади слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (звільнення зі служби у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення) - протиправним та скасувати його;
- визнати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 3910 від 21.09.2017 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, з яким ознайомлено 12.03.2018 року - протиправним та скасувати його;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити негайно ОСОБА_1 в службі на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував на службі в органах внутрішніх справ з 10.08.2009 року по 06.11.2015 року, наказом № 1 о/с з 07.11.2015 року прийнятий на службу в поліції та призначений слідчим Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.10.2017 року №313 до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 стаття 77 Закону України «Про Національну поліцію». Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало проведення службового розслідування відповідно до наказу Головного управління Національної поліції від 05.09.2017 року №3655 за фактом порушення службової дисципліни. За висновком службового розслідування видано наказ від 21.09.2017 року №3910 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки із суті витягів наказів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 3910 від 21.09.2017 року та № 313 від 09.10.2017 року вбачає фактичну підставу свого звільнення зі служби - вчинення ним злочину. Однак, оскільки на час його звільнення був відсутній вирок суду, який би набрав законної сили, то оскаржувані накази підлягають скасуванню, як незаконні.
Ухвалою суду від 27.03.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
26.04.2018 року у судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача надав до суду відзив і в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку. Для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення або факт вчинення проступку або вчинення працівником поліції дій, які мають ознаки злочину та є порушенням службової дисципліни. Визнання працівника поліції в установленому порядку винним у вчиненні злочину не перешкоджає притягненню його до дисциплінарної відповідальності за це діяння. Обставини вчинення дисциплінарного проступку встановлюються за результатами службового розслідування. Порушення, які були допущені позивачем під час виконання службових обов'язків, давали всі підстави для застосування такого дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби в поліції. В свою чергу, при накладенні дисциплінарного стягнення та звільненні позивача, відповідачем не було допущено порушень порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки таке відбулось за результатами проведеного службового розслідування та в межах строків, визначених законодавством. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.
На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 10.08.2009 року по 06.11.2015 року, наказом № 1 о/с з 07.11.2015 року прийнятий на службу до поліції та призначений слідчим Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та на момент звільнення займав посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
24.08.2017 року старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та обрано запобіжний захід - тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 600000 грн.
Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 21.09.2017 року, члени комісії вважають за доцільне за порушення службової дисципліни, що виразилось недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред'являються до професійно-етичних якостей поліцейських, накласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
З огляду на викладене, пунктом 1 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 21.09.2017 року № 3910 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України.
З метою реалізації наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності 09.10.2017 року ГУНП в Дніпропетровській області прийнято наказ № 313 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Не погодившись з таким звільненням та прийнятими наказами, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За приписами пункту 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
За таких обставин, застосуванню до правовідносин, що склались між сторонами, підлягають норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, як таких, що не суперечать Закону України «Про Національну поліцію».
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно з частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Приписами статті 14 Статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядовим і начальницьким складом службової дисципліни, зокрема, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно зі статтею 14 Статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.
Як свідчать матеріали справи, оскаржувані накази були прийняті за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 21.09.2017 року, затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 21.09.2017 року.
24.08.2017 року старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та обрано запобіжний захід - тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 600000 грн.
31.08.2017 року до слідчого управління ГУНП надійшло подання військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України про виявлення злочину, пов'язаного з корупцією.
За наслідками проведеного службового розслідування зроблено висновки про порушення позивачем вимог ст.7 та ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред'являються до професійно-етичних якостей поліцейських.
У зв'язку із зазначеним, за результатами проведеного службового розслідування було запропоновано накласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Таким чином, суд доходить висновку, що саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції
Доводи викладені у позовній заяві, стосовно того, що підставою для звільнення зі служби в поліції є вчинення позивачем злочину, що, в свою чергу, є протиправним, оскільки на час звільнення позивача був відсутній вирок суду, який набрав законної сили, суд не вважає обґрунтованими, оскільки, як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.
Під час проведення службового розслідування ГУНП в Дніпропетровській області достовірно встановлено факт підтвердження відомостей, які стали підставою для його призначення. Факт вчинення встановлених розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
При цьому, факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій, які мають ознаки злочину, встановлений висновком службового розслідування від 21.09.2017 року.
Саме факт отримання неправомірної вигоди ОСОБА_1 став підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби, як крайнього заходу дисциплінарного впливу. Встановлення цих обставин відповідає умовам викладеним в пункті 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та в пункті 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними і доводи викладені у позовній заяві не спростовують цього. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку.
Окремо суд зазначає, що в даному випадку, ОСОБА_1 вчинено діяння, несумісне з займаною ним посадою та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.
Посилання позивача на той факт, що звільнення відбулось до набрання вироком законної сили, ніяким чином не може ототожнюватися з відсутністю в його діях порушення дисципліни, отже звільнення позивача зі служби в поліції саме за порушення дисципліни було здійснено правомірно.
Аналогічні висновки викладені в постановах ВС від 16.02.2018 року у справі № 821/4900/14 та від 11.04.2018 року у справі №817/1303/16.
Таким чином, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про застосування до позивача за скоєння дисциплінарного проступку стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання наказу про звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський