Справа № 815/554/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/554/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

за участю секретаря: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві про залишення позовної заяви без розгляду,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю ФІМ-ТРАНС до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ 6, 6 від 30.10.2015р.

Ухвалою від 22.02.2018 р. відкрито провадження у справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись в порядку загального позовного провадження; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено підготовче засідання по справі на 15.03.2018 р. о 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 15.03.2018р., яка занесена до протоколу засідання, відкладено підготовче засідання до 19.04.2018 р. 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 19.04.2018 р. продовжено строк підготовчого провадження по справі № 815/554/18 на тридцять днів; призначено підготовче засідання по справі на 17.05.2018 р. о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції, яке було перенесено на 22.05.2018р.

15.03.2018р. (вх. № ЕП/1510/18) електронною поштою та 20.03.2018р. (вх. №7805/18) через канцелярію суду надійшла заява представника Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018р. у справі №826/24815/15 залишено без задоволення апеляційну скаргу ТОВ ФІМ-ТРАНС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2015 р., якою відмовлено у задоволенні позову ТОВ ФІМ-ТРАНС до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ 6, 6 від 30.10.2015р. Тобто податкові повідомлення-рішення №№ 6, 6 від 30.10.2015р., що оскаржуються позивачем, вже є предметом судового розгляду в іншій справі (№826/24815/15). При цьому, акцентовано увагу, що інші (нові) обставини, зокрема посилання на наявність дефектності акта перевірки, якими позивач обґрунтовує позов, відображені і у позовній заяві, і в численних поясненнях позивача, наданих до суду апеляційної інстанції в межах розгляду адміністративної справи №826/24815/15. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018р. у справі №826/24815/15 відхилено твердження представника позивача про те, що питання взаємовідносин з TOB «Мікас Плюс» по тому ж самому договору вже було предметом перевірки ДПІ в м. Сумах ГУ Міндоходів в Сумській області та надані до суду апеляційної інстанції після перегляду справи Верховним Судом України представником позивача документи, які містяться з VII по XXVI томах справи, колегія суддів оцінила критично, оскільки представник позивача не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції, до суду апеляційної інстанції, до суду касаційної інстанції, до Верховного Суду України з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Посилаючись на зловживання позивачем процесуальними правами, відповідач зазначив про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду згідно п. 3 ч. 1 ст. 240, ч. 3 ст. 45 КАС України.

У підготовчому засіданні 22.05.2018р. представник відповідача підтримав заяву та просив її задовольнити.

Позивач проти задоволення заяви про залишення позову без розгляду заперечував.

Розглянувши заяву про залишення позовної заяви без розгляду, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що дана позовна заява підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2018р. (вх. № ЕП/908/18) електронною поштою (т.2, а.с. 184-220), та 21.02.2018р. (вх. № 5017/18) (т.3, а.с. 1-35) через канцелярію суду від товариства з обмеженою відповідальністю «ФІМ-ТРАНС» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 16.02.2018 р. про залишення позовної заяви без руху. Разом з вказаною заявою позивач надав уточнену позовну заяву, зазначивши відповідачем ОСОБА_3 податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві замість зазначеного раніше (державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області), та вказав, що жодні із зазначених в зміненому позові нормативно-правових та фактичних підстав позову не заявлялись та не розглядались судами в адміністративній справі №826/24815/15, на підтвердження чого додав копії позову та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018р. у справі №826/24815/15, наголосивши, що жодних додаткових доводів та поданих позивачем документів не розглядав, жодного рішення по цих додаткових доводах не приймав.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що позивачем подано позовну заяву з метою оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих державною податкової інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві:

№ 6 від 30.10.2015р., яким товариству з обмеженою відповідальністю «ФІМ-ТРАНС» () збільшену суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1994316 грн., в тому числі за основним платежем 1595453 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 398863 грн.;

№6 від 30.10.2015р., яким товариству з обмеженою відповідальністю «ФІМ-ТРАНС» () збільшену суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 2519137 грн., в тому числі за основним платежем 1679425 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 839712 грн.

Зі змісту уточненої позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті державною податкової інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі акта перевірки № 439/26-55-22-06/38522323 від 16.10.2015р.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовано, зокрема, тим, що висновки акта перевірки № 439/26-55-22-06/38522323 від 16.10.2015р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фім-Транс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Востокторгсервіс-Групп» та ТОВ «Мікас Плюс» за період діяльності з 01.03.2013 по 31.12.2013» є необґрунтованими та спростовуються наданими матеріалами.

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2015 р. відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №6, №6 від 30.10.2015р. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позов було обґрунтовано тим, що висновки акту перевірки від 16.10.2015р. № 439/26-55-22-06/38522323 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фім-Транс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Востокторгсервіс-Групп» та ТОВ «Мікас Плюс» за період діяльності з 01.03.2013 по 31.12.2013» є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018р., за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ «Фім-Транс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2015 р. у справі за адміністративним позовом ТОВ «Фім-Транс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №6, №6 від 30.10.2015р., апеляційну скаргу ТОВ «Фім-Транс» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2015 р. без змін.

Предметом розгляду у вказаній справі була правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень від 30.10.2015р.:

№ 6, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 2519137 грн. (за основним платежем 1679425 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 839712 грн.;

№6, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1994316 грн (за основним платежем 1595453 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 398863 грн.

Судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що у справі № 815/554/18 акцентована увага на не реальності господарських операцій, а на процедурних порушеннях, які було допущено контролюючим органом та які не були розглянуто в рамках справи № 826/25815/15, в звязку з чим у поданому з інших підстав у позові приділена увага таким аспектам як відсутність законних підстав для проведення перевірки (в тому числі відсутність підстав для направлення запиту про надання позивачем інформації), порушення процедури перевірки контролюючим органом (не надання направлення та наказу на перевірку, відсутність підпису перевіряючого в акті перевірки та інші), в тому числі, з огляду на наступне.

Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018р. у справі №826/24815/15 доводи представника позивача, викладені у запереченнях на відзив до апеляційної скарги, додаткових запереченнях на відзив до апеляційної скарги від 22.01.2018 р., від 23.01.2018 р. та від 24.01.2018 р., наданих до суду апеляційної інстанції після перегляду даної справи Верховним Судом України, про те, що контролюючим органом не було дотримано умов та порядку проведення документальної позапланової перевірки позивача колегією суддів не прийнято до уваги. Акцентовано увагу на тому, що вказаними доводами позивач не обґрунтовував позовні вимоги, такі доводи не були викладені в його апеляційній скарзі від 13.01.2016р.

Твердження представника позивача про те, що питання взаємовідносин з ТОВ «Мікас Плюс» по тому ж самому договору вже було предметом перевірки ДПІ в м. Сумах ГУ Міндоходів в Сумській області, судом апеляційної інстанції було відхилено, враховуючи, що у справі №826/24815/15 перевірка вказаного контрагента проводилась за інший період.

Також було зазначено, що надані до суду апеляційної інстанції після перегляду справи Верховним Судом України представником позивача документи, які містяться з VII по XXVI томах справи №826/24815/15, колегія суддів оцінює критично, оскільки представник позивача не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції, до суду апеляційної інстанції, до суду касаційної інстанції, до Верховного Суду України з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Крім того, вказано, що надані документи представником позивача жодним чином не доказують реальності господарських операцій виконаних ТОВ «Мікас Плюс» та ТОВ «Востокторгсервіс-Групп» для позивача.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Станом на час прийняття постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2015 р. Верховним Судом України (постанова №21-425а14 від 27.01.2015р.) вже було висловлено правову позицію, що з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

За приписами ч.1 ст. 244-2 КАС України (у редакції до 03.10.2017р.) висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, мав враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Між тим, ч.2 ст.11 КАС України у вказаній редакції передбачалось, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Позовних вимог щодо визнання протиправними дій щодо проведення перевірки позивача, визнання незаконним та скасування наказу про проведення перевірки позивачем не заявлялись у справі №826/24815/15. Таких вимог позивач не заявляє і в позовній заяві у справі № 815/554/18.

Слід зазначити, що ухвалою Верховного Суду від 07.03.2018 р. у справі №826/24815/15 (адміністративне провадження №К/9901/32654/18) відкрито провадження за касаційною скаргою ТОВ "Фім-Транс" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2015 р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 р. у справі №826/24815/15 за позовом ТОВ «Фім-Транс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Зазначене свідчить про те, що податкові повідомлення-рішення №№ 6, 6 від 30.10.2015р. є предметом розгляду у справі № 826/24815/15, відповідачем у якій є ОСОБА_3 податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, відтак на теперішній час у провадженні Верховного Суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Статтею 173 КАС України визначено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з'ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду (п. 1 ч.2 ст. 183 КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд звертає увагу позивача, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997р. гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одним з аспектів принципу верховенства права, на якому базується право на справедливий судовий розгляд, є принцип правової певності (legal certainty), який, зокрема, передбачає, що «якщо судом остаточно вирішено спір, це рішення не може піддаватись сумніву» (рішення у справі Brumгrescu v. Romania, № 28342/95, параграф 61 від 28.10.1999).

Європейський Суд з прав людини в рішеннях у справах «Рябих проти Росії», «Пономарьов проти України» констатував, що рішення, яке набрало законної сили, не може бути предметом ще одного перегляду тільки тому, що сторона продовжує сумніватися у його правильності. У справі (п.40) «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) ЄСПЛ нагадує, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 ЄКПЛ має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип означає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 КАС України суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема за подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з ч.3 ст. 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Враховуючи наведені вище положення КАС України, наявність у провадженні Верховного Суду справи №826/24815/15 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, недобросовісне користування позивачем процесуальними правами, суд дійшов висновку, що заява представника Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а позов товариства з обмеженою відповідальністю ФІМ-ТРАНС в адміністративній справі №815/554/18 слід залишити без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 240, ч.3 ст. 45, ст.ст. 180-183, 243, 248, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві про залишення позовної заяви без розгляду, - задовольнити.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФІМ-ТРАНС» (65013, Одеська обл., місто Одеса, Миколаївська дорога, будинок 197; ) до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві (01011, м. Київ, вулиця Лєскова, будинок 4; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ 6, 6 від 30.10.2015р., - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду із даними позовними вимогами, після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 295, 297 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.05.2018 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.