Справа № 674/507/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/507/17

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

17 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області та ОСОБА_2 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2018 року (головуючий суддя Артемчук В.М., повний текст рішення складено 08.02.2018 року) у справі №674/507/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання перерахунку та виплати індексації пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в якому просив:

- визнати незаконними дії Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо припинення з 01 січня 2016 року нарахування та виплати йому індексації пенсії в сумі 1094.41 грн., або 101,9 відсотка від прожиткового мінімуму доходів громадян, які втратили працездатність 1074 грн. (рівень індексації пенсії, яку вже отримував позивач протягом вересня - грудня 2015 року), та виплату натомість індексації пенсії на протязі 2016, 2017 року у місячному розмірі 353,98 грн. або 37,3 відсотка від прожиткового мінімуму доходів громадян, які втратили працездатність 949 грн.;

- зобов'язати Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області відновити йому нарахування та виплату індексації пенсії з 01 січня 2016 року за період не проведеної виплати протягом 2016, 2017 року в місячному розмірі в сумі 1094,41 грн. (розмір індексації пенсії, яку вже отримував позивач до 31.12.2015 року включно), або 101,9 відсотка від прожиткового мінімуму доходів громадян, які втратили працездатність 1074 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат;

- визнати дії Камянець-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо нарахування та виплати йому індексації пенсії відповідно вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 01 січня 2017 року, незаконними;

- зобов'язати Камянець-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій провести нарахування та виплату йому індексації пенсії наростаючим підсумком за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 0І січня 2017 року, відповідно вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 17.07.2003 року № 1078, відповідних діючих коефіцієнтів інфляції та встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян для осіб які втратили працездатність, з урахуванням базового місяця нарахування індексації листопад 2009 року, з урахуванням раніше здійснених виплат;

- зобов'язати Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області подати до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області звіт про виконання судового рішення в місячний термін з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на лист Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 25.11.2016 року № 58/Т-10, зі змісту якого вбачається, що позивачу відмовлено в нарахуванні і виплаті індексації пенсії відповідно до постанови Дунаєвецького районного суду від 19 травня 2016 року, починаючи з 01.01.2016 року, та повідомлено, що з вказаного часу індексацію пенсії нараховуватимуть в місячному розмірі 353,98 грн. або 37,3 відсотки від прожиткового мінімуму доходів громадян, тобто на рівні виплат індексації пенсії у грудні 2014 року. Окрім того, позивач зазначив, що виплату пенсії за 2015 рік отримав в листопаді 2016 року, а індексація пенсії за період з вересня по грудень 2015 року становила 1094,41 грн. або 101,9 відсотки від прожиткового мінімуму доходів громадян.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо припинення з 01 січня 2016 року нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_2 в розмірі 1094,41 грн. або 101,9 відсотків від прожиткового мінімуму доходів громадян станом на 31.12.2015 року. Зобов'язано Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відновити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року в розмірі 1094,41 грн. станом на 31.12.2015 року з врахуванням раніше здійснених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнути з Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області за рахунок бюджетних асигнувань в дохід держави судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку.

Зокрема, позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, просить його скасувати та прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог. Так, зокрема, апелянт вказує на відсутність належної мотивації висновків суду першої інстанції, який, на його думку, ухвалюючи вказане рішення врахував обставини, які не були предметом розгляду в межах даної справи та взагалі не відносяться до умов нарахування та отримання індексації пенсії.

Відповідач, же не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в повному обсязі, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. В апеляційній скарзі відповідач, вважаючи оскаржуване рішення таким, що прийнято при неповному з'ясуванні всіх обставин у справі, зазначив, що з 01 січня 2016 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом ОСОБА_4 України, і діючі на сьогодні обмеження на проведення нарахування та виплати індексації мають застосовуватись Управлінням у чіткій відповідності з розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані у встановленому порядку.

Сторони скористались наданим їх правом подання відзивів на апеляційні скарги.

Зокрема позивач у відзиві на апеляційну скаргу Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зазначив про необгрунтованість останньої оскільки під час розгляду справи ним було надано ряд рішень Вищого адміністративного суду України у яких зазначено, що проведення індексації доходів населення у межах фінансових ресурсів усіх рівнів не містить жодних обмежень стосовно нарахування індексації пенсії наростаючим підсумком, відповідно вимог діючого законодавства.

Відповідач, заперечуючи вимоги апеляційної скарги позивача, посилався на дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення щодо відмови в задоволенні частини заявлених в межах даної справи позовних вимог. В даному випадку, апелянт зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а механізм їх реалізації може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, при цьому, вимоги апеляційної скарги відповідача просив залишити без задоволення.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області підтримав в повному обсязі, заперечивши проти доводів позивача, що викладені в апеляційній скарзі останнього.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 року здійснено заміну відповідача по даній справі - Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, в листопаді 2016 року позивач звернувся до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про перерахунок пенсії та нарахування індексації пенсії відповідно до величини індексу споживчих цін відповідно до виконання постанови Дунаєвецького районного суду від 19 травня 2016 року.

Відповідач листом №58/Т-10 від 25.11.2016 року відмовив позивачу у проведенні індексації пенсії у заявленому позивачем розмірі з посиланням на те, що виплати за рішеннями судів, якими зобов'язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача (постанова Верховного Суду України від 05.11.2013 року у справі 21-293а13, постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 року №8).

Водночас управління повідомило позивачу, що доплату індексації згідно рішення суду йому розраховано по 31.12.2015 року включно, а у 2016 році йому нараховані та виплачені наступні сума індексації в розмірі по 353,98 грн., або 37,3 % від 949 грн., всього 3893,78 грн.

Не погоджуючись з зазначеним, позивач звернувся до суду за захистом свої прав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на те, що постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 травня 2016 року позивачу вже було встановлено місяць підвищення пенсії для індексації - листопад 2009 року, проведення відповідачем всупереч рішенню суду зміни базового місяця для нарахування індексації з листопада 2009 року на грудень 2014 року є протиправним, суперечить нормам діючого законодавства та порушує конституційні права позивача на збільшений розмір пенсії.

В частині позовних вимог щодо проведення нарахування та виплату індексації пенсії наростаючим підсумком за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 01 січня 2017 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. В ході ж вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції зазначив, що вказане є правом, а не обов'язком суду, та має застосовуватися у виключних випадках.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що пенсія є об'єктом індексації грошових доходів населення. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом ОСОБА_4 України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 17 липня 2003 року №1078.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії.

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

Виходячи з наведеного, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком проведення індексації грошових доходів населення. У разі підвищення сум доходів громадян без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулося таке підвищення вважається базовим, та в наступному місяці відбувається обчислення та нарахування нового індексу споживчих цін для провадження індексації грошових виплат; у разі ж якщо підвищення мінімальних розмірів виплат не спричинило зростання доходів громадян, нарахування індексації провадиться на загальних підставах.

Отже, здійснення органом Пенсійного фонду на виконання рішення суду перерахунку пенсії позивача не може слугувати підставою для нового обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням її грошових доходів, оскільки фактично збільшення таких доходів, в контексті зазначених вище правових норм, не відбулось.

Перерахунок пенсії на підставі постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 травня 2016 року є відновленням порушеного права позивача на отримання належної йому виплати у встановленому законодавством розмірі та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та, відповідно, для встановлення нового базового місяця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 464/1211/16-а (К/9901/4610/18).

Виходячи з викладеного, та враховуючи встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки неправомірними є дії Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо утримання суми індексації пенсії ОСОБА_2 за спірний період та зміни базового місяця нарахування індексації наростаючим підсумком.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області про відсутність законних підстав для здійснення індексації пенсії позивача є необгрунтованими та судовою колегією відхиляються.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в частині позовних вимог про проведення нарахування та виплату індексації пенсії наростаючим підсумком за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 01 січня 2017 року, судова колегія зазначає наступне.

Згідно ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до п. 1-1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до абзацу третього пункту 4 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуваннями виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За приписами абзацу п'ятого пункту 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Абзацом першим пункту 5 Порядку № 1078 встановлено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

Згідно підпункту 4 п. 6 Порядку №1078 індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету.

Аналіз наведених норм дозволяє погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно того, що пенсія, яку отримує позивач, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом ОСОБА_4 України.

У пункті 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», визначено, що Кабінетом ОСОБА_4 України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджету Пенсійного фонду України. Відповідно до положення цього пункту норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом ОСОБА_4 України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Наведені норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, а вимоги п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» не визнані неконституційними.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п. 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет ОСОБА_4 України повноважний вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Таким чином, судова колегія в розрізі встановлених обставин справи, враховуючи при цьому, що вимоги прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015, 2016, 2017 роки" не визнані неконституційними, погоджується з висновками суду першої інстанції про проведення індексації наростаючим підсумком та виплату фактично нарахованих сум з 01 січня 2016 року у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом ОСОБА_4 України.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік, затвердженим постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 25.02.2015 року № 67, Бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік, затвердженому постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 10 березня 2016 року № 190 та Бюджетом Пенсійного фонду України на 2017 рік, затвердженому постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 18 січня 2017 року № 17 не передбачено видатки на проведення індексації пенсії.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказав Конституційний Суд України, зокрема, у Рішенні від 19 червня 2011 року №9-рп/2001 у справі щодо стажу наукової роботи, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми названих виплат можна повязувати з фінансовими можливостями держави, з економічною діяльністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною нормою КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, встановлення вказаного заходу судового контролю є доцільним виключно у випадку, коли наявні достатні та об'єктивні підстави вважати, що суб'єкт владних повноважень буде ухилятись від виконання судового рішення.

В даному випадку, необхідність зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення позивач обґрунтовує виключно власними припущеннями, а в ході судового розгляду справи судом не встановлено наявності жодних обставин, які б вказували на можливе ухилення відповідача від виконання судового рішення.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати у місячний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили звіт про виконання останнього. При цьому, відсутність заперечень у відзиві відповідача на позовну заяву щодо задоволення цієї вимоги не може слугувати беззаперечною підставою для задоволення позову в цій частині.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, прийшовши до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_4 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області та ОСОБА_2 підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 травня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6