Справа № 819/252/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/252/18

22 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.

позивача: ОСОБА_2;

представника позивача: ОСОБА_3;

представників відповідача: Павлюка І.Я., Машлянки М.Б.;

представника третьої особи: Федорова М.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державного агентства водних ресурсів України, третя особа Тернопільське обласне управління водних ресурсів про визнання неправомірною відмови та зобов'язання надати дозвіл на спеціальне водокористування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського обласного управління водних ресурсів, Завідувача сектору Держводагенства у Тернопільській області М. Машлянки в якому просив суд визнати протиправною відмову Завідувача сектору Держводагенства у Тернопільській області у видачі дозволу на спеціальне водокористування викладеної у листі від 06 листопада 2017 року № 163/ТП/30д-17 та зобов'язати відповідачів надати ОСОБА_2 дозвіл на спеціальне водокористування для цілей риборозведення.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року провадження у справі відкрито, визначено проводити її розгляд та призначено судове засідання на 19 березня 2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.03.2018, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), замінено неналежного відповідача - Тернопільське обласне управління водних ресурсів, Завідувача сектору Держводагенства у Тернопільській області М. Машлянки на належного - Державне агентство водних ресурсів України та відкладено розгляд справи до 10 квітня 2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.04.2018, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи відкладено до 24 квітня 2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.04.2018, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України, за клопотанням представників сторін, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільське обласне управління водних ресурсів та оголошено перерву до 08 травня 2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 постановленої в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи відкладено на 15.05.2018, Ухвалою від 15.05.2018 постановленої в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи відкладено до 22 травня 2018 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимог підтримали просили їх задовольнити в повному обсязі. Вказали, що ОСОБА_2 17.10.2017 звернувся до Завідувача сектору Держводагенства у Тернопільській області із заявою щодо видачу дозволу на спеціальне водокористування для цілей риборозведення. До заяви були долучені всі необхідні документи, що передбачені статтею 49 Водного кодексу України. Однак рішенням Державного агентства водних ресурсів України за підписом Завідувача сектору у Тернопільській області М. Машлянки позивачу відмовлено в наданні такого дозволу, у зв'язку з невідповідністю документів. ОСОБА_2 вважає таку відмову протиправною тому просить суд скасувати спірне рішення та надати йому дозвіл на спеціальне водокористування для цілей риборозведення.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог. З мотивів наведених у відзиві на позовну заяву від 15.03.2018. Додатково вказали, що в результаті розгляду поданих позивачем документів було виявлено недостовірні відомості та невідповідність вимогам законодавства та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зокрема відповідно до ч.2 ст.125 Земельного кодексу України, договір оренди підлягає державній реєстрації, тому вважати договір оренди водного об'єкта (ставка) таким, що встановлює право на його користування не можна. Відтак відмова у видачі дозволу на спеціальне водокористування викладена у листі від 06 листопада 2017 року № 163/ТП/30д-17 є законною. Просили звернути увагу суду також на правову оцінку надану рішенням господарського суду Тернопільської області від 25.01.2017 року у справі №921/704/16-г/4 за позовом Городищенської сільської ради Зборівського району Тернопільської області до Зборівської районної державної адміністрації, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільська обласна державна адміністрація про визнання недійсними договору оренди землі від 21.10.2002 р. та договору оренди водного об'єкта (ставка) від 04.06.2008 р, у якому вказано, що договір оренди землі від 24.10.2002 р. зареєстрований установленому законом порядку не був, як не був він і нотаріально посвідчений, а тому його слід вважати неукладеним, і оскільки відсутні будь-які відомості про те, що сторони провели державну реєстрацію договорів, відтак підстави рахувати, що договір оренди водного об'єкта (ставка) від 04.06.2008, як і договір оренди від 24.10.2002 набув чинності відсутні.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.10.2002 року між Зборівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та СПД-ФО ОСОБА_2 (Орендар) на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 352 від 23.12.2002 р. «Про надання в оренду ставка в с. Городище» було укладено договір оренди (далі - Договір оренди земельної ділянки), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове оплатне користування земельну ділянку загальною площею 25,59 га, яка розташована на території Городищенської сільської ради Зборівського району, в т.ч.: водне дзеркало 18,6 га, землі під гідротехнічними спорудами 0,30 га, багаторічних насаджень 0,63 га, болото 2,65 га, пасовища 2,49 га, порушені землі 0,92 га, згідно з планом користування, що додаються, для організації та ведення рибного господарства (п.п. 1.1., 2.1. Договору оренди земельної ділянки).

04.06.2008 р. між Зборівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та СПД-ФО ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди водного об'єкта (ставка) (далі - Договір оренди водного об'єкта (ставка), згідно умов якого орендодавець надає на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 23.10.2002 р. № 352 «Про надання в оренду ставка в с. Городище», а орендар приймає в строкове платне користування водний об'єкт (ставок), (далі - об'єкт оренди), який знаходиться за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, с. Городище (а.с.54-57).

17 жовтня 2017 року позивач звернувся до Завідувача сектору Держводагенства у Тернопільській області із заявою щодо видачу дозволу на спеціальне водокористування для цілей риборозведення. До заяви ОСОБА_2 було додано наступні документи: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування та водовідведення; опис та схема місць забору води та скиду зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти із зворотними водами; договір оренди водного об'єкту від 04.06.2008.

Однак, листом від 06.11.2017 №163/ТП/30д-17 повідомлено позивача, що рішенням Державного агентства водних ресурсів України за підписом Завідувача сектору у Тернопільській області М. Машлянки позивачу відмовлено в наданні такого дозволу, у зв'язку з невідповідністю документів.

У вказаному листі зазначені підстави для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування, а саме:

1.В поданих схемах розташування земельної ділянки не позначено місця забору та скиду зворотних вод.

2.Надані на розгляд матеріали не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме статті 125 Земельного кодексу України, якою визначено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (в поданому пакеті документів відсутнє підтвердження проведення державної реєстрації наданих договорів оренди).

ОСОБА_2 не погодившись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Частиною 1, 2 ст. 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно статті 49 Водного кодексу України дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Процедуру видачі юридичним і фізичним особам (далі - водокористувачі) дозволів на спеціальне водокористування (забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання у водні об'єкти забруднюючих речовин, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів) врегульовано Порядком видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 321 а також ст.49 Водного кодексу України.

Відповідно до вищевказаного Порядку, видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Дозволи видаються на підставі заяви водокористувача, в якій зазначаються: найменування органу, що видає дозвіл; дані водокористувача (фізичної або юридичної особи); мета отримання дозволу або реквізити дозволу, який анулюється; місце здійснення спеціального водокористування (назва басейну річки, водного об'єкта і його місцезнаходження); згода на оброблення персональних даних; підпис та печатка (за наявності) замовника.

До заяви додаються такі документи: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; опис та схема місць забору води та скидання зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин у водні об'єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо); затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води (для підприємств та організацій житлово-комунального господарства, суб'єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення); копія правовстановлюючих документів на водні об'єкти (для орендарів водних об'єктів).

Статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що зазначений перелік документів є вичерпним.

У відповідності до ч.3 статті 49 Водного кодексу України підставою для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування є: подання неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу, згідно з визначеним цією статтею переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання або фізичною особою, недостовірних відомостей, невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, довгостроковим прогнозам водогосподарських балансів; негативний висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, чи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, про можливість здійснення спеціального водокористування.

Як зазначалось вище, однією із підстав для відмови ОСОБА_2 у видачі дозволу на спеціальне водокористування є те, що в поданому пакеті документів відсутнє підтвердження проведення державної реєстрації наданих договорів оренди.

Судом встановлено, що державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 24.10.2002 (який був зареєстрований в Зборівській районній державній адміністрації), та договору оренди водного об'єкта (ставка) від 04.06.2008 року не проводилось.

Щодо договору оренди земельної ділянки, то враховуючи п. 8 постанови Пленумом Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, у цьому разі можуть заявлятися вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України. На час розгляду справи жодних вимог до позивача про повернення земельної ділянки не заявлялося. А тому суд вважає, що даний спір може бути вирішений у встановленому законом порядку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що договір оренди водного об'єкта (ставка) був укладений 04.06.2008 року. За цим договором в оренду передавався водний об'єкт площею водного дзеркала - 18,6 га. за адресою с. Городище, Зборівський район Тернопільська область.

Статтею 1 Водного кодексу України передбачено, що водний об'єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал, а також водоносний горизонт).

Таким чином предметом цього договору є ставок площею дзеркала 18,6 га, а не земельна ділянка. В п. 2.1 цього Договору вказано, що проект відведення земельної ділянки є його невід'ємною частиною.

Згідно із ч. 1 ст. 51 Водного кодексу України (в редакції чинній на час укладання договору оренди водного об'єкта) у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Водного кодексу України (в редакції чинній на час укладання договору оренди водного об'єкта) право водокористування на умовах оренди оформлялося договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. Частиною 5 цієї статті передбачалося, що орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.

Договір оренди водного об'єкта (ставка) від 04.06.2008 року укладений між підприємцем ОСОБА_2 та Зборівською районною державною адміністрацією Тернопільської області. Зазначений договір погоджений в Тернопільському міжрайонному управлінні водного господарства Тернопільського обласного виробничого управління по меліорації і водному господарству «Тернопільводгосп» та Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області.

Таким чином, цей договір відповідав всім встановленим законом вимогам, що пов'язані з його погодженням. На час укладення цього договору вимоги про його державну реєстрацію законодавством не передбачалося. Дія цього договору на час розгляду справи не припинялася.

Зазначена стаття 51 Водного кодексу України була змінена у зв'язку із прийняттям Закону України «Про аквакультуру» від 18 вересня 2012 року N 5293-VI. Зокрема у частині 3 цієї статті було передбачено, що водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Отже, з прийняттям цих змін закон став пов'язувати набуття права користування на об'єкт водного фонду з набуттям права оренди на земельну ділянку водного фонду на земельних торгах. Однак, такі зміни не призвели до визнання недійсними чи іншим чином припинення вже укладених договорів об'єктів водного фонду.

В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що недійсність договір оренди водного об'єкта (ставка) від 04.06.2008 року вже встановлена рішенням господарського суду Тернопільської області від 25.01.2017 року у справі №921/704/16-г/4 за позовом Городищенської сільської ради Зборівського району Тернопільської області до Зборівської районної державної адміністрації, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільська обласна державна адміністрація про визнання недійсними договору оренди землі від 21.10.2002 р. та договору оренди водного об'єкта (ставка) від 04.06.2008 р.

У цьому рішенні, серед іншого зазначено, що оскільки відсутні будь-які відомості про те, що сторони провели державну реєстрацію договору, то відсутні підстави вважати, що договір оренди водного об'єкта (ставка) від 04.06.2008 набув чинності.

Суд не погоджується з такими доводами враховуючи наступне.

Частиною 7 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

01 липня 2013 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 29 травня 2013 р. № 420 «Про затвердження Типового договору оренди водних об'єктів».

Відповідно до п. 16 Типового договору оренди водних об'єктів, який був затверджений цією постановою, передача об'єкта оренди в оренду здійснюється з розробленням, або без розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Згідно із п. 19 Типового договору оренди водних об'єктів передача об'єкта оренди орендарю здійснюється у встановлений в договорі строк після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі.

Отже, державна реєстрація договорів почалася з 01 липня 2013 року, однак зазначеною постановою не передбачено державної реєстрації вже укладених договорів оренди об'єктів водного фонду чи їх недійсність. А тому, у позивача не виникло обов'язку проводити державну реєстрацію договору оренди об'єкту водного фонду.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства, судом встановлено, що при поданні заяви на отримання дозволу на спеціальне водокористування ні Водним кодексом України ні Порядком видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 321 не передбачено подання правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а лише правовстановлюючих документів на водний об'єкт, а договір оренди водного об'єкта (ставка) від 04.06.2008 не втрачав своєї чинності.

Суд також не погоджується з відмовою відповідача в наданні дозволу на спеціальне водокористування з тих підстав, що у поданих схемах розташування земельної ділянки не позначено місця забору та скиду зворотних вод, оскільки дане твердження спростоване поясненнями представника Тернопільського обласного управління водних ресурсів.

Зокрема, в судовому засіданні представник третьої особи пояснив, що на даний час не існує чітко визначених вимог до схеми для позначення місця забору та скиду зворотних вод на схемах, а на наданій позивачем схемі розміщення земельної ділянки та ставка (а.с.79) є достатньо інформації стосовно місця забору та скиду зворотних вод, якими є річка Лопушанка.

Отже, з урахуванням вищевказаного, суд приходить по переконання, що відмова у видачі дозволу на спеціальне водокористування викладеної у листі від 06 листопада 2017 року № 163/ТП/30д-17 є протиправною та підлягає до скасування.

Поряд із цим, приймаючи рішення по даній справі суд погоджується з поясненнями представників відповідача про те, що у своїй заяві позивач просив видати дозвіл на спеціальне водокористування ставком площею 18,6 га., однак у нормативному розрахунку водокористування і водовідведення (обґрунтування потреби у воді) фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у переліку та потужності споруд для забору води з поверхневих водних об'єктів та місці розташування водозабірних, водоскидних та гідротехнічних споруд вказує на ставки заплавного типу, площею водного плеса 20,8395 га об'ємом 204,6 тис м3, в тому числі - ставок №1 - площею водного плеса 19,6818 га об'ємом 194,685 тис м3, ставок №2 площею водного плеса 0,9380 га об'ємом 7,29 тис м3, зимувальні ставки №1-3 площею водного плеса 0,2197 га об'ємом 2,636 тис м3.

Суд звертає увагу на те, що спірне питання виникло стосовно відмови у наданні дозволу на спеціальне водокористування водним об'єктом (ставком) згідно договору оренди від 04.06.2008 року, відтак обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, та використовуючи з цією метою повноваження суду визначені ст. 245 КАС, суд вважає достатнім та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов'язання Державного агентства водних ресурсів України, з врахуванням встановлених судом обставин, повторно розглянути звернення фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування для цілей риборозведення саме на водний об'єкт (ставок) площею 18,6 га. за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, с. Городище.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову у видачі дозволу на спеціальне водокористування викладеної у листі від 06 листопада 2017 року № 163/ТП/30д-17.

Зобов'язати Державного агентства водних ресурсів України (01004, вул. Велика Васильківська, 8, м. Київ, ) повторно розглянути звернення фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (46000, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування для цілей риборозведення на водний об'єкт (ставок) площею 18,6 га. за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, с. Городище.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.