Справа № 819/697/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/697/18

29 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (надалі позивач, ГУ ДФС у Тернопільській області) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1, в якому просить стягнути податковий борг у розмірі 5450,63 грн в тому числі по платежах: орендна плата з фізичних осіб - 3237,00 грн. (основний платіж); податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 2213,63 грн. (основний платіж).

Позов обґрунтовується тим, що згідно довідки про наявність податкового боргу у ОСОБА_1, наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 5450,63 грн. в тому числі по платежах: орендна плата з фізичних осіб - 3237,00 грн. (основний платіж), штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.; податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 2213,63 грн. (основний платіж), штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн. Відповідачем не сплачено самостійно визначене податкове зобов'язання, і саме це стало причиною звернення Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області до суду.

20 квітня 2018 року Тернопільським окружним адміністративним судом зроблено запит щодо доступу до персональних даних платника податку ОСОБА_1 до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області.

24 квітня 2018 року через канцелярію суду надійшла відповідь із зазначенням фактичного місця проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року прийнято до провадження та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Даною ухвалою відповідачу у справі встановлено 15-денний термін для подання відзиву з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У визначений судом термін відповідачем не подано відзив на позов. Тому, суд вважає перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 17 травня 2018 року по справі призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29.05.2018 о 11:00 годині.

Станом на день розгляду справи відповідачем не подано відзив на адміністративний позов.

У відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судове засідання, призначене на 29 травня 2018 року о 11:00 год, представник позивача не прибув, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

У відповідності до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 р., РНОКПП НОМЕР_1, перебуває на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Згідно довідки про наявність податкового боргу у ОСОБА_1, наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 5450,63 грн. в тому числі по платежах: орендна плата з фізичних осіб - 3237,00 грн. (основний платіж), штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн; податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 2213,63 грн. (основний платіж), штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.

Судом встановлено, що дана заборгованість по платежу орендна плата з фізичних осіб виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов'язання, шляхом подання декларації з плати за землю № НОМЕР_2 від 03.02.2015 року. Відповідачем визначено податкове зобов'язання, зі сплатою щомісяця. Однак, ОСОБА_1 не сплачено самостійно визначене податкове зобов'язання.

Заборгованість по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виникла внаслідок несплати самостійно узгоджених податкових зобов'язань, шляхом подання декларації про майновий стан і доходи № від 19.02.2015 року.

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку та розрахунком суми боргу.

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень, їх скасування або визнання нечинними у встановленому законом порядку суду не надано, а тому визначені в них грошові зобов'язання суд вважає узгодженими.

Відповідачу виставлялась податкова вимога №4454-23 від 15.03.2016 року. З часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Виконанням податкового обов'язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (надалі ПК України) є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) п.266.7.2. ст. 266 ПК України. Дане податкове зобов'язання сплачується протягом 60 днів з дати отримання податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.95.2 ст.95 ПК України, стягнення коштів майна податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Виконанням податкового обов'язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, на виконання вимог п.11 ч.5 статті 160 КАС України не подано іншого позову до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Стаття 102 ПК України, яка носить спеціальний характер по відношенню до статті 122 КАС України, передбачає, що позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред'являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

У відповідності до ч. ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про наявність боргу у фізичної особи ОСОБА_1 відповідачем не надано, а судом не здобуто, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

У відповідності до ст. 139 КАС України позивачу судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 5450,63 грн., - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 5450,63 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят) гривень 63 копійки по платежах:

- орендна плата з фізичних осіб - 3237 (три тисячі двісті тридцять сім) грн 00 коп. на р/р 0002, код банку одержувача 37977726, банк одержувача ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, призначення платежу 18010900;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 2213 (дві тисячі двісті тринадцять) грн 63 коп. на р/р 0002, код банку одержувача 838012, банк одержувача ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, призначення платежу 11010500.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.