Справа № 826/364/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2018 року 09:50 № 826/364/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Чирський Ю.В., від відповідача - Голіней І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомПриватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби України
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Черкаський шовковий комбінат» (далі - позивач/ ПрАТ «ЧШК») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач/ Офіс ВПП ДФС України), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПрАТ «ЧШК» не подало звіт про контрольовані операції за 2013 рік та2014 рік. За дане порушення контролюючим органом відповідно до податкового повідомлення-рішення від 26.11.2015 № до позивача вже застосовані штрафні санкції. Попри це, контролюючим органом знову прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 №про застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції у розмірі за неподання звіту про контрольовані операції за 2013, 2014 рік після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, на підставі пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України. Зважаючи на те, що на момент застосування штрафу за неподання звіту за 2013,2014 рік, Податковий кодекс України не містив додаткової відповідальності за неподання такого звіту, позивач вважає, що застосування штрафних санкцій, введених в дію з 01.01.2017, до правовідносин, які виникли раніше є неприпустимим. Окрім того, обґрунтовуючи свою правову позицію позивач керується статтею 58 Конституції України та роз'ясненнями, наведеними у Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що у разі встановлення після 01.01.2017 факту неподання платником податків уточнюючого звіту про контрольовані операції застосовуються штрафні санкції згідно з пунктом 120.3 статті 120 Податкового кодексу України незалежно від звітного періоду здійснення контрольованих операцій.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову перевірку приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» з питань неподання звітів про контрольовані операції за 2013-2014 роки після застосування штрафних санкцій.

Перевіркою встановлено порушення ПрАТ «ЧШК» пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України в частині неподання звітів про контрольовані операції за 2013-2014 роки після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафних санкцій за податковим повідомленням - рішенням від 26.11.2015 №, винесеного за актом позапланової документальної невиїзної перевірки від 13.121.2015 №258/23-01-22-01/00306851.

За результатами перевірки Офісом ВПП ДФС України складено акт від 29.09.2017 №3293/28-10-14-03/00306851 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 №, яким до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 3204575,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, станом на 31.12.2015 та до 31.12.2016):

- платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

- форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, пунктом 120.3 статті 120 Податкового кодексу України (в редакції до 31.12.2016) встановлена відповідальність за неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі:

- 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;

- 1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

- 3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктом 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Тобто на час виникнення спірних правовідносин щодо порушення Товариством строку подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік пункт 120.3 статті 120 Податкового кодексу України передбачав відповідальність у вигляді штрафу за три види порушень, пов'язаних із недотриманням платниками податків вимог Податкового кодексу України в частині здійснення контролю за трансфертним ціноутворенням (контрольованими операціями), а саме:

- за неподання (несвоєчасне подання) звіту про контрольовані операції;

- за недекларування контрольованих операцій у поданому звіті про контрольовані операції;

- за неподання документації, визначеної підпункту 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Наведені норми у контексті спірних правовідносин свідчать, що платник податків мав обов'язок подавати щорічний звіт про контрольовані операції у строк до 1 травня року, а у разі неподання такого звіту у зазначений строк мав сплатити застосовані фіскальним органом штрафні санкції протягом у строк 10 календарних днів, які настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

При цьому суд звертає увагу, що Податковий кодекс України, не звільняючи платника податку від обов'язку подання звіту про контрольовані операції після сплати зазначених штрафних санкцій, не встановлював строк такої подачі.

Так, державною податковою інспекцією у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, на підставі якої встановлено порушення позивачем, зокрема, пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України в зв'язку з чим не подано звіт про контрольовані операції за звітній період 2013 року та за звітній період 2014 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 13.11.2015 №258/23-01-22-01/00306851 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.11.2015 №, яким до позивача застосовані штрафні санкції за неподання звітів про контрольовані операції.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 у справі №823/382/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016, в задоволені позову ПрАТ «ЧШК» про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.11.2015 № відмовлено.

30 червня 2016 року приватним акціонерним товариством «Черкаський шовковий комбінат» сплачено в повному обсязі штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення від 26.11.2015 №, що не заперечується відповідачем.

Водночас, як зазначає контролюючий орган в поданому відзиві та акті перевірки, станом на 28.09.2017 звіти про контрольовані операції за 2013-2014 роки до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, позивачем не подано, внаслідок чого до позивача застосовані санкції, передбачені п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України.

Так, з 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII, яким внесено низку змін до Податкового кодексу України.

Зокрема згідно з абзацом 1 підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції з 01.01.2017) платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пунктом 120.3 статті 120 Податкового кодексу України (в редакції з 01.01.2017) визначено, що за неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

- 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції;

- 1 відсотка суми контрольованих операцій, не задекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі не задекларовані контрольовані операції;

- 3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктами 39.4.6 та 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом , тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Таким чином, з 01.01.2017 у Податковому кодексу України з'явилась норма - абзаци 6, 7 пункту 120.3 статті 120, - яка встановлює відповідальність платника податків у вигляді штрафу за неподання звіту про контрольовані операції після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу.

Тобто, зазначений вид відповідальності, як і склад порушення, з'явився у Податковому кодексі України лише з 01.01.2017, проте був відсутній на момент застосування до позивача штрафних санкцій за неподачу відповідного звіту у вересні 2016 року, що не спростовуються відповідачем.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У свою чергу в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.99 № 1/99 зазначено, що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому, як свідчать обставини справи, за неподачу у строк звіту про контрольовані операції за 2013-2014 ріка до позивача застосовано штраф відповідно до податкового повідомлення-рішення від 26.11.2015 №, сплачений після завершення процедури судового оскарження цього рішення 30.06.2016, тобто позивач поніс відповідальність за неподачу звіту відповідно до норм Податкового кодексу України у редакції, що діяла на момент виявлення такого порушення контролюючим органом.

Отже, враховуючи приписи статті 58 Конституції України та те, що саме з 01.01.2017 у пункт 120.3 статті 120 Податкового кодексу України встановлюється нове правило поведінки платника податків, якого на момент порушення позивачем строку подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік та застосування за це штрафних санкцій у вересні 2016 року не існувало, як не існувало і відповідальності за порушення цього правила, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для застосування до позивача штрафних санкції на підставі пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2017).

Відтак, доводи відповідача про те, що при встановленні фактів неподання платником податків звіту про контрольовані операції в тому числі за 2013-2014 звітні ріки та застосування до такого платника до 01.01.2017 штрафу, фіскальний орган, починаючи з 01.01.2017, має право застосовувати штрафні санкції до платника податків, передбачені абзацом 7 пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України, суперечать принципу «дії закону у часі», закріпленого у статті 58 Конституції України.

Крім того, пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 №007281403 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В силу норми частини другої статті 19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного вище, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов приватного акціонерного товариства "Черкаський шовковий комбінат" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 13.10.2017р.

3. Витрати по сплаті судового збору в сумі 48068 (сорок вісім тисяч шістдесят вісім грн. 63 коп.) відшкодувати приватному акціонерному товариству "Черкаський шовковий комбінат" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 22.05.2018.

Суддя С.К. Каракашьян