Справа № 265/4798/17
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 травня 2018 року справа №265/4798/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя Донецького апеляційного адміністративного суду Казначеєв Е.Г., розглянувши апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 вересня 2017 р. у справі № 265/4798/17 (головуючий І інстанції Ковтуненко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної віповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 265/4798/17 з апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 вересня 2017 року.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Згідно ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, що діяла до 15.12.2017 року, на час ухвалення рішення, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

З матеріалів справи вбачається, що копія спірної постанови від 19 вересня 2017 року була направлена відповідачу 19 вересня 2017 року (обкладинка справи). Копія постанови отримана представником відповідача 19 жовтня 2017 року, що підтверджується розпискою (а.с.53). Отже, останній день подання скарги 30 жовтня 2017 року.

24 жовтня 2017 року відповідачем до суду першої інстанції подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.54-61).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року залишено без руху апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, встановлено тридцятиденний строк з моменту отримання постанови про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку з обґрунтуванням причин поважності його пропущення та оригіналу квитанції про сплату судового збору (а.с.64)

05 грудня 2017 року відповідачем до суду апеляційної інстанції подано заяву про поновлення строку для подання апеляційної скарги (а.с.67-69).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року повернуто апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради у звязку з несплатою судового збору (а.с.72). Копія ухвали отримана відповідачем 28 грудня 2017 року.

24 січня 2018 року відповідачем подано касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та клопотання про поновлення строку для подання касаційної скарги (а.с.79-96)

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2018 року касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року без змін (а.с.122-128). Копія ухвали отримана відповідачем 10 квітня 2018 року (а.с.130).

18 квітня 2018 року відповідачем вдруге подано апеляційну скаргу на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 вересня 2017 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.133-157).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2018 року повернуто заявникові апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 вересня 2017 року у справі № 265/4798/17, оскільки апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати (а.с.160). Копія ухвали отримана відповідачем 15 травня 2018 року.

18 травня 2018 року відповідачем втретє подано апеляційну скаргу на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 вересня 2017 року та заявою про поновлення троку на апеляційне оскарження (а.с.164-190).

Подана апелянтом заява про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтована тим, що вперше апеляційна скарга подана 24.10.2017 року у межах строку на апеляційне оскарження. Ухвалою апеляційного суду від 06.11.2017 року скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом направлення заяви про поновлення строку та квитанцію про сплату судового збору. Відповідачем на виконання ухвали надіслано заяву про поновлення строку з обґрунтуванням відсутності необхідності сплати судового збору. Проте, ухвалою апеляційного суду скарга була повернута у звязку з несплатою судового збору та отримана відповідачем 28.12.2017року. Відповідачем було оскаржено в касаційному порядку лише ухвалу суду про повернення скарги у звязку із змінами в процесуальному законодавстві. Постановою Верховного Суду касаційну скаргу було залишено без змін, проте, зазначено, що суд апеляційної інстанції не мав підстав зобовязувати відповідача сплачувати судовий збір, однак, у касаційному порядку оскаржується ухвала про повернення скарги, а належним захистом порушеного права могло бути оскарження ухвали суду про залишення скарги без руху (а.с.169-172).

Разом з тим, суд вважає зазначені в заяві обставини не є поважними з наступних підстав.

Аналіз положень Кодексу адміністративного судочинства України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням суду першої інстанції, можуть скористатися правом його оскарження в апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

За пунктом 3 частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Частина 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, що діяла до 15.12.2017 року, покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, тобто, сторони повинні неухильно виконати покладені на них нормами КАС України процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, що діяла до 15.12.2017 року, процесуальний строк може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі у разі його пропущення з поважних причин.

За п. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.3 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Зі змісту заяви відповідача не вбачається, що наведені підстави є достатніми для її задоволення. Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Суд не приймає посилання апелянта на помилку при оскарженні в касаційному порядку ухвали про повернення апеляційної скарги, а не ухвали суду про залишення скарги без руху, оскільки апелянт після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги, мав можливість одразу подати апеляційну скаргу разом із клопотанням про відстрочення/розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Крім того, апелянт мав право касаційного оскарження ухвали суду про залишення без руху апеляційної скарги, після отримання постанови Верховного Суду подавши клопотання про поновлення строку.

Також, апелянтом необґрунтовано, які обставини об'єктивно унеможливили, дотримання відповідачем вимог процесуального законодавства при поданні апеляційної скарги вдруге 18 квітня 2018 року.

Вказаним правом відповідач не скористався, що свідчить про невжиття Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради всіх можливих заходів для своєчасного подання апеляційної скарги з дотриманням строку, передбаченого ч. 2 ст. 186 КАС України.

Враховуючи викладене, наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави пропуску такого строку не є поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку, що у даному випадку зазначені відповідачем причини значного пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином, враховуючи те, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження, а наведені в клопотанні обставини поважності пропуску строку належними доказами не підтвердженні, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху з наданням строку для подання апелянтом клопотання щодо поважності причин пропуску строку з обґрунтованими причинами такого пропуску та доказами в їх підтвердження.

Керуючись статтями 169, 286, 296, 298, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 вересня 2017 р. у справі № 265/4798/17 - залишити без руху.

Апелянту усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом невідкладного подання до Донецького апеляційного адміністративного суду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження з обґрунтованими причинами такого пропуску та доказами в їх підтвердження.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги десять днів з дня вручення ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Роз'яснити, що в разі невиконанні вимог даної ухвали стосовно надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Г. Казначеєв