Справа № 823/2015/18
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про передачу адміністративної справи

29 травня 2018 року справа № 823/2015/18 м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду за надійшов адміністративний позов головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – позивач) до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі – відповідач 1), відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі – відповідач 2), в якому позивач просить скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 02.05.2018 за виконавчим листом №694/1417/17 (ВП 55998344).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддя виходить з такого.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з ч.3 ст.27 КАС України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Так, за приписами ч.5 ст. 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Вищенаведене вказує на те, що рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, за загальним правилом, оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ.

Вказане кореспондується з положеннями ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» згідно з якою рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на виконанні в управлінні ДВС ГТУЮ у Черкаській області знаходиться виконавче провадження №55998344 з виконання виконавчого листа №694/1417/17 виданого Звенигородським районним судом Черкаської області.

Головним державним виконавцем управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області встановлено, невиконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області, а тому відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» останнім винесено постанову від 07.05.2018 про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Отже, виконавчий лист, в межах виконання якого винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу, виданий саме Звенигородським районним судом Черкаської області.

Враховуючи те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулася з адміністративним позовом, предметом якого є оскарження постанови головного державного виконавця управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 07.05.2018 про накладення штрафу, яка винесена в межах виконавчого провадження №55998344 з примусового виконання виконавчого листа №694/1417/17 виданого Звенигородським районним судом Черкаської області, а тому дана справа підсудна Звенигородському районному суду Черкаської області, як адміністративному.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Zand проти Австрії зазначив, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 ЄСПЛ передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (п.п.24-25 рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України).

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

У зв’язку з тим, що загальними положеннями КАС України не передбачено вирішення питання про повернення позовної заяви позивачу для звернення до належного суду чи передачу справи до належного адміністративного суду у разі встановлення, що справа належить до предметної юрисдикції (підсудності) іншого суду, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень, необхідно застосувати аналогію закону, а саме: в даному випадку п.2 ч. 1ст. 29 КАС України.

Пунктом 2 ч.1 ст.29 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч.8 ст.29 КАС України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Згідно з ч.6 ст.29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 ч.1 цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

За таких обставин, суддя дійшов висновку передати справу для розгляду Звенигородському районному суду Черкаської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, 30, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №823/2015/18 за позовом головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови – передати на розгляд Звенигородському районному суду Черкаської області.

Роз’яснити учасникам справи, що передача справи з одного суду до іншого здійснюється після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання апеляційної скарги – після залишення її без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель