Справа № 826/14995/13-а
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2018 року № 826/14995/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ»
до Офісу великих платників податків ДФС
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кувейт Енерджі Юкрейн» (в подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (в подальшому Офіс великих платників податків ДФС) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2013 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2013 року.

Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 05.06.2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2013 року скасував і в задоволенні позову відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 08.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2013 року скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судом встановлено, що Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (назву змінено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 року №247 на Офіс великих платників податків) було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Кувейт Енерджі Юкрейн» (), бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника за квітень 2013 року, про що складено Акт перевірки від 19.07.2013 року.

В Акті зазначено, що внаслідок відображення ТОВ «Кувейт Енерджі Юкрейн» у декларації за квітень 2013 року бюджетного відшкодування встановлено порушення п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2013 року у сумі 611994 грн., яка підлягає відшкодуванню.

Суть порушення полягає в тому, що в наданих ТОВ «Кувейт Енерджі Юкрейн» до перевірки платіжних дорученнях про перерахування коштів постачальникам за отримані товари/послуги відсутня повна інформація щодо реквізитів договорів, рахунків-фактур, актів виконаних робіт тощо, по яких сплачено ПДВ. Таким чином, на думку контролюючого органу, за наданими платіжними дорученнями неможливо підтвердити факт сплати позивачем від'ємного значення ПДВ за лютий 2013 року у сумі 611994 грн.

На підставі Акту перевірки податковим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2013 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 611994 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 305997 грн.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції в ухвалі від 08.11.2017 року вказував на необхідність з'ясування у сторін, зокрема обставин щодо того, які саме платіжні документи були надані до перевірки та досліджувалися контролюючим органом, за якими господарськими операціями контролюючий орган не визнає здійснену позивачем оплату постачальникам за товари і послуги, та чи дозволяє зазначена у платіжних дорученнях інформація щодо платника, одержувача коштів, дати та суми оплати, призначення платежу ідентифікувати операції, за якими така оплата здійснена.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, на час виникнення спірних відносин) сума податку на додану вартість , що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 цієї статті передбачено, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відщкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Представник відповідача, надаючи додаткові пояснення у відповідності з вимогами ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.11.2017 року, посилався на те, що в наданих позивачем до перевірки платіжних дорученнях про перерахування коштів постачальникам за отримані товари/послуги відсутня повна інформація щодо реквізитів договорів, рахунків-фактур, актів виконаних робіт тощо, по яких сплачено ПДВ. Так, в наданих до перевірки виписках банку в розділі «мета платежу» вказано «плата за товар, в тому числі ПДВ» без вказання документів (реквізитів договорів, рахунків-фактур, актів виконання робіт). Таким чином, як вказує відповідач, за наданими платіжними дорученнями неможливо підтвердити факт сплати позивачем від'ємного значення ПДВ за лютий 2013 року у сумі 611994 грн.

Слід зазначити, що представником відповідача не вказано на ідентифікуючі ознаки таких платіжних доручень (не зазначено ні дати, ні номера), а також не зазначено від якої дати виписка банку, на яку вказує представник відповідача тощо.

В той же час, як зауважував представник позивача, під час перевірки контролюючому органу були надані для дослідження платіжні доручення, пов'язані головним чином із виконанням позивачем його ліцензійних обов'язків надрокористувача щодо буріння свердловини №203а Північно-Яблунівської ліцензійної площі, а саме: - платіжне доручення №498 від 04.04.2013 року, згідно якого позивачем перераховано 13022966,73 грн. на користь представництва ЮСЕЙС СА за Договором буріння свердловини №203а Північно-Яблунівської ліцензійної площі за Договором №09-12/75 від 04.09.2012 року; - платіжне доручення №25 від 18.04.2013 року, згідно якого позивачем перераховано 66666,67 грн. на користь представництва ЮСЕЙС СА за Договором буріння свердловини №203а Північно-Яблунівської ліцензійної площі за Договором №09-12/75 від 04.09.2012 року; - платіжне доручення №1752 від 14.12.2012 року, згідно якого позивачем було перераховано 259120,00 грн. на користь представництва ЮСЕЙС СА за Договором капітального ремонту свердловини №116а Білоусівсько-Чорнухинської ліцензійної площі за Договором №10-12/75 від 31.10.2012 року; - платіжне доручення №502 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі рахунку №34 від 28.03.2013 року здійснено передплату у розмірі 55465,92 грн. ТОВ «Монтажтрансгаз» за виконання робіт із розробки проекту з встановлення компресорів на свердловині №3а Білоусівсько-Чорнухинської ліцензійної площі за Договором №14-2/0312 від 14.03.2013 року; - платіжне доручення №490 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі рахунку СФ-0000017 від 13.03.2013 року позивачем здійснено передплату у розмірі 111742,20 грн. ТОВ «Армко-Інжиніринг» за суборенду компресора за Договором 04-01/0913 від 04.09.2012 року; - платіжне доручення №492 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі рахунку СФ-0000016 від 13.03.2013 року позивачем здійснено передплату за компресорну установку у розмірі 687997,48 грн. ТОВ «Армко-Інжиніринг» за Договором 12-2/0313 від 12.03.2013 року; - платіжне доручення №482 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі рахунку 507 від 25.03.2013 року позивачем здійснено оплату за протипожежне обслуговування у розмірі 11697,12 грн. органу виконавчої влади України - АРЗ СП УМНС України у Полтавській області за Договором №825-С від 30.12.2011 року; - платіжне доручення №506 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі рахунку Счт/КС-0008868 від 23.03.2013 року позивачем здійснено передплату за матеріали у розмірі 1977,80 грн. ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет; - платіжне доручення №470 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі замовлень 1285, 1285/1 від 03.04.2013 року позивачем здійснено передплату за шафу у розмірі 3081,00 грн. ВАТ «УХЛ-Маш»; - платіжне доручення №496 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі рахунку СФ-0000012 від 18.03.2013 року позивачем здійснено передплату у розмірі 48838,80 грн. за юридичні послуги ТОВ «Юридичній групі Ел Сі Еф» за Договором №38-К/12 від 09.02.2012 року; - платіжне доручення №479 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі замовлення 354 від 06.03.2013 року позивачем здійснено передплату у розмірі 30900,00 грн. за багатофункціональний пристрій ТОВ «Лідер Лтд» за Договором №16 від 06.03.2013 року; - платіжне доручення №475 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі рахунку 3 від 11.03.2013 року позивачем здійснено оплату у розмірі 10000,00 грн. за протипожежне обслуговування Чорнухинській районній місцевій пожежній охороні за Договором №3 від 31.12.2012 року; - платіжне доручення №507 від 04.04.2013 року, згідно якого на підставі замовлення 7134 від 02.04.2013 року позивачем здійснено передплату ТОВ АВ Центр» за рукавиці у розмірі 7374,60 грн.

Копії вказаних платіжних доручень та копії оборотно-сальдової відомості по рахунку 6852 за період 01.01.12 - 30.04.13, картки рахунку 6852 за період 01.01.12 - 30.04.13, картки рахунку 631 за період 01.01.13 - 30.04.13, за квітень 2013 року надані представником позивача у судовому засіданні разом із відповідними поясненнями.

З огляду на наявні у матеріалах справи документи та пояснення представників сторін, суд погоджується із позивачем, що відповідач дійшов помилкового висновку щодо неможливості підтвердити факт сплати позивачем від'ємного значення ПДВ за лютий 2013 року у сумі 611994 грн., оскільки з вказаних документів чітко вбачається і номер та дата правочину, мета платежу та, зокрема сума ПДВ, яка входила до того чи іншого платежу.

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, заперечуючи проти позову, не спростував доводів позивача.

Позивач, в силу положень ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, довів обгрунтованість своїх позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 241-248, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників № від 08 серпня 2013 року.

Присудити до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» (, 04071, м. Київ, вул. Оболонська набережна, 19) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС ( , 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2294,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко