Справа № 265/2054/18
Суддя: Гноєвой С. С.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2054/18
Провадження №2-а/265/153/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря судового засідання Мамаєвої С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (надалі інспектор Григорєв С.Д.) про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. В обгрунтування позову, зокрема зазначив, що 26 лютого 2018 року, відносно нього інспектором С.Д. була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №878256 за порушення ч.2 ст.121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

З вказаною постановою Позивач не погодився виходячи з наступного.

Так, 26.02.2018 року о 15 год. 55 хв. до Позивача підійшов інспектор Григорєв С.Д. та почав казати, що він порушив численні пункти правил дорожнього руху, при цьому, які саме, він так і не зрозумів.

Під час складання постанови, Позивач просив інспектора повідомити йому, які саме правила дорожнього руху він порушив та висловлював свою незгоду з адміністративним правопорушенням, яке йому інкримінувалося, але незважаючи на це, протокол не було складено, а постанова все одно була винесена. При цьому, Позивач так й не зрозумів, які правила він порушив.

Також вказував, що інспектором Григорєвим С.Д. не були досліджені ніякі докази вчинення ним адміністративного правопорушення, а весь розгляд справи полягав у складанні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, інспектор Григорєв С.О. проігнорував надані йому КУпАП права та не надав можливості ними скористатися, зокрема: ознайомитися з доказами вчинення ним адміністративного правопорушення та можливості звернутися за правовою допомогою до адвоката, тобто порушив його права на захист.

Посилаючись на викладене, просив суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №878256 від 26.02.2018 року, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КУпАП закрити.

Представник відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, подала до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому зокрема зазначила, що ч.2 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічну несправність коліс та шин, у вигляді накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., а саме п. 31.4.5 є забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, коли відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Відповідно до п.2.3.а Правил Дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п.31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Під час несення служби 26.02.2018 інспектором Григорєвим С.Д. в Лівобережному районі м. Маріуполі в районі буд.426 по вул. Олімпійській близько 15 год. 55 хв. було помічено транспортний засіб автобус БОГДАН А09202, н.з. АН1287АА, водій якого керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічну несправність коліс та шин, а відсутній болт (гайка) кріплення колеса заднього правого, чим порушив вимоги п. 31.4.5.Є ПДР України, яку можливо було виявити та визначити шляхом візуального огляду, оскільки відсутність елементу кріплення було помітно на значній відстані, особливо. Зазначене підтверджується відеозаписом доданим до відзиву № о 15 год, 55 хв. 57 сек.

Звертаємо увагу суду, що позивач під час спілкування з інспектором не заперечував факт керування ним маршрутним транспортним засобом.

Згідно з п.7.3.3 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» відповідність вимогам 6.3.7 перевіряють оглядом та шляхом простукування болтових з'єднань та деталей кріплення дисків чи ободів коліс.

Відповідно до п.6.3.7 не дозволено: відсутність принаймні одного болта, гайки або інших деталей кріп- лення /тисків чи ободів коліс; послаблення моменту затягнення деталей кріплення коліс; - наявність тріщин на дисках, в закраїні обода, в замковій канавці; ремонтування деталей методами зварювання; встановлення коліс із застосуванням деталей кріплення, що не передбачені виробником КТЗ, зокрема будь-яких додаткових деталей; наявність будь-яких дефектів на робочих поверхнях насадових ободів, що спричиняють втрату герметичності зєднань з безкамерною шиною; гострі крайки, вмятини бортових закраїн; збільшені отвори для кріплення коліс (дисків); відсутність відповідного маркування на шинах, що відновлені.

Наведені норми дозволяють інспектору виявляти шляхом огляду наведені несправності.

При цьому, в процесі спілкування з інспектором Позивач надав усні пояснення, що згоден з інспектором, що транспортного засобу дійсно має такі несправності, запис з нагрудного реєстратора № 230000570.

Під час розгляду справи також було виявлено невідповідність кількість посадкових місць для сидіння пасажирів реєстраційним документам.

Врахувавши ст.ст.222, 278 КУпАП, що до його компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, зясувавши всі обставини, які підлягають зясуванню під час розгляду адміністративної справи, розяснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектор Григорєв С.Д. виніс відносно ОСОБА_3 постанову за ч.2 ст.121 КУпАП.

За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 36, 284 КУПАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 680 грн., шляхом винесення Постанови. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції м. Маріуполя діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст.258 КУпАП Позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушник погодився.

Все вищевказане свідчить по те, що позивач умисно намагається ввести суд в оману та надає неправдиві пояснення в своїй позовній заяві з метою уникнути відповідальності за скоєні ним правопорушення.

Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання, позивач ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач інспектор Григорєв С.Д. в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представника відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, до суду також не зявилася, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі на підставі наявних у справі матеріалів, при цьому відзив підтримала та заперечувала проти задоволення позову.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови АР №878256 від 26.02.2018 року, складеної інспектором ВБДР Управління патрульної поліції у місті Маріуполі ДПП ОСОБА_2, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Частина 2 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Абзац є) підпункту 31.4.5. п.31.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 передбачає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

При цьому, зі змісту диспозиції ст.121 КУпАП вбачається, що вказане правопорушення є умисним.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В той же час, суду не надано доказів того, що керування ОСОБА_3 автобусом БОГДАН А09202, н.з. АН1287АА з відсутнім болтом (гайкою) кріплення заднього правого колеса було зроблено свідомо, із передбаченням настання шкідливих наслідків і бажанням їх настання або свідомим припущенням їх настання.

При цьому, п.31.5. Правил дорожнього руху передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

З файлу відеозапису, наданого інспектором Григорєвим С.Д. вбачається, що водій ОСОБА_3 пояснює, що про несправність йому стало відомо саме від інспектора. При цьому, інспектором Григорєвим С.Д. вказане твердження водія будь - якими належними та допустимими доказами не спростовано.

Частина 1 ст.90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд вважає, що Відповідачем не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП. Відсутність доказів вчинення правопорушень унеможливлює перевірку судом наявності, як самої події правопорушення, так і наявності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вивчивши у сукупності докази, які були досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122 ч.2, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії АР №878256, винесену інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 26.02.2018 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень скасувати; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя С.С. Гноєвой