Справа № 815/6107/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 р. м. ОдесаСправа № 815/6107/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Танасогло Т.М., Запорожана Д.В.,

при секретарі - Гошуренко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Одеської митниці Державної фіскальної служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби в Україні в Одеській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Одеській митниці Державної фіскальної служби, а саме: стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на службі, за період з 07 березня 2017 року по 04 серпня 2017 року; стягнення моральної шкоди, у сумі 300 000,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року частково задоволено заявлені позовні вимоги, а саме стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на службі, за період з 07 березня 2017 року по 04 серпня 2017 року, у сумі 25 252,50 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням сторонами у справі подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, відповідно до їхніх вимог та заперечень.

Вимоги апеляційної скарги позивача обґрунтовано тим, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, так як факт спричинення такої шкоди доведено позивачем.

В свою чергу, вимоги апеляційної скарги відповідача обґрунтовано тим, що висновок суду про часткове задоволення позовних вимог є передчасним, так як право особи на поновлення на посаді може бути реалізованим лише за наслідком здійснення відповідного волевиявлення такою особою, шляхом подання письмової заяви, або звернення рішення до примусового виконання.

При цьому, на думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивачем подавались заяви про поновлення на посаді лише 11 травня 2017 року та 28 липня 2017 року.

Крім того, апелянтом зазначено, що судом першої інстанції невірно вирахувано суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, а також безпідставно не встановлено факту пропуску позивачем строку звернення до суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі № 815/2537/15 ОСОБА_1 поновлений на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чорноморський" Одеської митниці ДФС.

Вказаною постановою стягнуто з Одеської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 02 квітня 2015 року по 07 березня 2017 року, у розмірі 81 313,05 грн.

При цьому, постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 допущена до негайного виконання.

В свою чергу, 04 серпня 2017 року наказом №755-о ОСОБА_1 поновлений на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.

При цьому, у звязку з тривалим невиконанням вказаної постанови Одеського окружного адміністративного суду, в частині поновлення позивача на раніше займаній посаді, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно ч. 2 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, наказом Одеської митниці ДФС від 04 серпня 2017 року наказом № 755-о ОСОБА_1 поновлений на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморський», який видано на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі № 815/2537/15.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 257 КАС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що позивач неодноразово звертався із письмовими заявами про поновлення його на посаді до Одеської митниці ДФС на підставі рішення суду.

Між тим, на підставі заяви позивача постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53795236, а також зобовязано боржника негайно виконати рішення суду, про що не пізніше наступного дня після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження повідомити виконавчий орган.

При цьому, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді виконано Одеською митницею ДФС, шляхом прийняття відповідного наказу лише 04 серпня 2017 року, тобто майже через 4 місяці після відкриття виконавчого провадження та майже через 5 місяців після прийняття судового рішення.

Внаслідок чого, враховуючи значний термін невиконання рішення суду у добровільному та примусовому порядках, яке набрало законної сили, колегія суддів вважає, що позивач має право, відповідно до ст. 236 КЗпП України, на виплату йому грошового забезпечення за час затримки виконання судового рішення.

Між тим, колегія суддів не погоджується із нарахованою судом першої інстанції сумою середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Так, середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В даному випадку, для здійснення розрахунку за вказаний період, суд першої інстанції вірно застосовано розмір середньоденної заробітної плати у сумі 168,35 грн./день, який встановлений Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі №815/2537/15.

При цьому, колегією суддів встановлено, що час вимушеного прогулу позивача, за період з 07 березня 2017 року по 04 серпня 2017 року, становить 102 робочих днів, а не нараховані судом першої інстанції 150 днів, внаслідок чого стягненню підлягає середній заробіток, у сумі 17 171,70 грн. (168,35х102=17 171,70).

В свою чергу, колегія суддів вважає, що позивачем жодним чином не доведено факту завдання йому моральних страждань, а тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Більш того, стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, на думку колегії суддів, є належним способом відновлення порушених прав позивача у межах спірних правовідносин.

Також, колегією суддів не приймаються посилання позивача на необхідність застосування іншого показника його середньоденної заробітної плати, у звязку з підняттям посадових окладів у Одеській митниці ДФС за час його вимушеного прогулу, так як такий показник вираховується за 2 останні місяці перебування на посаді перед оскарженим звільненням.

Більш того, вказані вимоги не заявлялись позивачем у поданій ним апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року - змінити, виклавши 2 абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

«Стягнути з Одеської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення, за період з 07 березня 2017 року по 04 серпня 2017 року, у сумі 17171 (сімнадцять тисяч сто сімдесят одна),70 грн., з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.»

В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 24 травня 2018 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Д.В. Запорожан

ОСОБА_2