Справа № 815/1266/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1266/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 , командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 та військової частини НОМЕР_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду, прийнятою у відкритому судовому засіданні 16.11.2017 року о 10:44 год у м.Одесі, по справі за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності (перевищення службових повноважень), дії щодо відмови у наданні ОСОБА_1 матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання надати ОСОБА_1 копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 щодо направлення ОСОБА_1 відповіді тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєва В.А. від 01.02.2017р. №462 з матеріалами службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що причинами, за якими він не може отримати необхідну інформацію є небажання командира військової частини НОМЕР_1 генерал - майора ОСОБА_2 надати їх встановленим чином - особисто під підпис або надіслати поштою. На думку апелянта, своєю бездіяльністю командир військової частини грубо порушив приписи встановлені статтями 4, 11, 18 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Законами України "Про інформацію" та "Про доступ до публічної інформації" та конституційне право надане ст.43 Конституції України, тому апелянт вважає, що суд частково задовольняючи його адміністративний позов допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Також не погоджуючись з постановою суду першої інстанції командир військової частини НОМЕР_1 генерал-майор ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

В свою чергу, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 30.01.2017р. виготовлено 01.02.2017р. вих.№422, про що було доведено ОСОБА_1 та запропоновано отримати, але він отримати відмовився.

Апелянт також зазначає, що відповідь на запит позивачу була надіслана поштовим зв`язком за адресою, яка вказана ним у запиті, про що зазначено у журналі відправленої кореспонденції, а також факт відправки поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 підтверджено реєстром поштових відправлень за відповідну дату - 01.02.2017р. Разом з тим, апелянт вказує, що 02.02.2017р., 03.02.2017р. повторно було доведено позивачу відповідь на його інформаційний запит від 30.01.2017р. виготовлено та запропоновано отримати, але отримати позивач відмовився. Разом з тим, ОСОБА_1 із вказаними документами неодноразово ознайомлювався особисто у тому числі і при залученні копії зазначених матеріалів під час судового засідання по розгляду іншої справи.

У зв`язку з чим апелянт вважає, що відповідь позивачу на його запит була надана у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме в межах п`яти робочих днів, а тому просить постанову суду першої інстанції скасувати, а у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В подальшому до апеляційної скарги командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майор ОСОБА_2 приєдналась військова частина НОМЕР_1 .

Протокольними ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 року було задоволено заяви військової частини НОМЕР_1 про залучення до справи на стороні відповідача у якості 3-ї особи та про приєднання до апеляційної скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення та про необхідність зміни третього абзацу резолютивної частини постанови суду першої інстанції, з наступних правових підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді начальника служби метрології та стандартизації озброєння оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (в/ч НОМЕР_1 ) Сухопутних військ Збройних Сил України.

30.01.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 із інформаційним запитом, у якому викладено прохання надати йому копії матеріалів службового розслідування, аркушу бесіди та наказу про результатами службового розслідування проведеного стосовно не виконання ним п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/ч НОМЕР_1 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв. №2554т.(а.с.4).

У зазначеному інформаційному запиті ОСОБА_1 наголосив на проханні відповідь на вказаний інформаційний запит від 30.01.2017р. направити йому на адресу АДРЕСА_1 або надати (видати) під підпис (розписку) в адміністративному відділі (нетаємному діловодстві) військової частини НОМЕР_1 .

Як свідчать матеріали справи, 01.02.2017р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєвим В.А. складено відповідь на інформаційний запит, адресована ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у якій зазначено, що на адресу ОСОБА_1 направляються копії документів, а саме: матеріали службового розслідування, аркуш бесіди та наказ про результати службового розслідування проведеного стосовно не виконання п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/ч НОМЕР_1 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв. №2554т. на 25 арк. (а.с.30).

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції зазначено, що відповідачем не надано належних доказів направлення у встановленому законодавством порядку відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 30.01.2017 р.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими та не погоджується з доводами апеляційних скарг ОСОБА_1 та командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , до якої також приєдналась військова частина, з огляду на наступні обставини справи.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI.

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1, 2 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Статтею 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Разом з тим, п.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні такого порушення, як ненадання відповіді на запит.

Гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації визначені в ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та полягають у обов`язку розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Так, як встановлено матеріалами справи, 30.01.2017р. відповідач отримав інформаційний запит ОСОБА_1 щодо надання копій матеріалів службового розслідування, аркушу бесіди та наказу про результати службового розслідування проведеного стосовно не виконання ним п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/ч НОМЕР_1 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв. №2554т.

01.02.2017р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєвим В.А. складено відповідь №462 на інформаційний запит від 30.01.2017р., адресована ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у якій зазначено, що на адресу ОСОБА_1 направляються копії документів, а саме: матеріали службового розслідування, аркуш бесіди та наказ про результати службового розслідування проведеного стосовно не виконання п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/ч НОМЕР_1 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв. №2554т. на 25 арк.(а.с.30)

02.02.2017р. та 03.02.2017р. комісією у складі: тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу - Секретаря військової ради підполковника КоєваВ.А., заступника начальника відділу комплектування офіцерами управління персоналу штабу підполковника ОСОБА_3 , старшого офіцера адміністративного відділу майора Лук`янова С.Г. складено акти про те, що 02.02.2017р. ОСОБА_1 доведено про те, що відповідь від 01.02.2017 №462 на його інформаційний запит від 30.01.2017р. виготовлена, однак ОСОБА_1 відмовився від отримання вказаної відповіді (а.с.56-57).

Судова колегія звертає увагу, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях заперечує наявність обставини викладених у вказаних актах.

Також згідно копії з розносної книги адміністративного відділу військової частини НОМЕР_1 позивачу відправлено пакет за №462 (реєстр №52а) (а.с.114-115).

Разом з тим, згідно матеріалів справи тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 звернувся до військової частини НОМЕР_2 (вузол фельд`єгерського поштового зв`язку) із листом від 24.04.2017р. №2/2132 щодо надання підтвердження поштового відправлення військової частини НОМЕР_1 №462 від 01.02.2017р.(реєстр №52а) (а.с.105).

Листом Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 повідомлено начальника штабу-першого заступнику командира військової частини НОМЕР_1 , що поштове відправлення №462 відправлено за реєстром №9 від 01.02.2017р. у міське відділення поштового зв`язку №12.(а.с.106), однак, зазначений реєстр №9 від 01.02.2017р. ні до суду першої ні апеляційної інстанцій не надано.

Разом з тим в матеріалах справи наявне звернення тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 до міського відділення поштового зв`язку №12 (а.с.107) та до начальника відділення пошти «Главпочтамт Одеса» Українського ДП поштового зв`язку «Укрпошта»(а.с.108) із проханням підтвердити поштове відправлення №462 з військової частини НОМЕР_2 (реєстр №9 від 01.02.2017р.) до міського відділення поштового зв`язку №12.

З відповіді заступника начальника Поштамту ЦПЗ №1 Онішенко Л.А. від 25.05.2017р. №08-04-583 на запит тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 №2/3031 від 15.05.2017р. вбачається, що військова частина НОМЕР_2 здає у ВПЗ прості поштові відправлення без реєстру (а.с.207).

Крім того, згідно відповіді заступника начальника Поштамту ЦПЗ №1 Онішенко Л.А. від 21.08.2017р. №08.04-1406-1411-ЮК на запит ОСОБА_1 було надано інформацію про те, що за період з 30.01.2017р. по18.07.2017р. на адресу ОСОБА_1 надходження та видачі рекомендованої кореспонденції не значиться (а.с.206).

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Разом з тим, п.1 ч.1 ст.24 Закону України Про доступ до публічної інформації визначено, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні такого порушення, як ненадання відповіді на запит.

Судова колегія зазначає, що своєчасність надання відповіді на запит, у разі її пересилання поштою та факт надання вказаної відповіді суб`єктом владних повноважень відстежується за моментом здачі документа на пошту.

Разом з тим, реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого п`ятиденного строку.

Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття, що визначено п.66 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази своєчасного надання або направлення ОСОБА_1 відповіді на його інформаційний запит від 30.01.2017 року.

Відповідно до п.2.10.5.1 Інструкції з діловодства у Збройних силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних сил України від 16.09.2013 року №200 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Акт складається при: перевірці (ревізії) військової частини (організації) або окремих посадових осіб; виявленні дефектів озброєння та військової техніки, недостачі матеріальних засобів, матеріалів носіїв інформації, документів тощо; передаванні-прийманні справ; проведенні службових розслідувань; проведенні випробувань нових виробів і зразків озброєння та військової техніки; прийманні закінчених об`єктів; обстеженні; здаванні документів на знищення або зберігання; списанні будь-якого майна, озброєння та військової техніки; при нещасних випадках тощо.

Згідно з п.2.10.5.3 зазначеної Інструкції з діловодства у Збройних силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних сил України від 16.09.2013 року №200 встановлено, що Акт має такі обов`язкові реквізити: назву організації; назву виду документа (АКТ); дату, реєстраційний номер (індекс); місце складання; заголовок до тексту; гриф затвердження; текст; підпис укладачів (із зазначенням їх посад і за необхідності місця роботи); позначку про наявність додатка; позначку про контроль; позначку про виконання й надіслання його до справи. Деякі форми актів передбачають запис точного часу їх складання в годинах і хвилинах.

У заголовку до тексту акта дається короткий зміст факту, події (п. 2.10.5.4. Інструкції).

Пунктом 2.10.5.9. Інструкції з діловодства у Збройних силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних сил України від 16.09.2013 року №200 передбачено, що після складення акта комісія повинна ознайомити з його змістом осіб, згаданих в акті, під розпис. Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складенні, без зазначення посад.

Таким чином колегія суддів вважає, що Акти про відмову в отриманні відповіді ОСОБА_1 від 02.02.2017р. та 03.02.2017р. складені відповідачем з порушенням вимог Інструкції з діловодства у Збройних силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних сил України від 16.09.2013 року №200, яка встановлює загальні вимоги щодо функціонування структурних підрозділів з діловодства органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах, яка включає їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

З огляду на зазначене судова колегія приходить до висновку, що Акти про відмову ОСОБА_1 в отриманні відповіді на його інформаційний запит від 30.01.2017 року, які складені 02.02.2017р. та 03.02.2017р. комісією у складі: тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу - Секретаря військової ради підполковника Коєва В.А., заступника начальника відділу комплектування офіцерами управління персоналу штабу підполковника Сівака І.В., старшого офіцера адміністративного відділу майора Лук`янова С.Г. не можуть вважатися належним доказом повідомлення про можливість отримання запитуваної ОСОБА_1 публічної інформації.

Аналогічний висновок викладений в постанові Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 року, яка набрала законної сили 06.03.2018 року.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про направлення заявнику поштою відповіді на його запит у встановлений ч.1 ст.20 Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Слід звернути увагу, що згідно відповіді заступника начальника Поштамту ЦПЗ №1 Онішенко Л.А. від 21.08.2017р. №08.04-1406-1411-ЮК на запит ОСОБА_1 було надано інформацію про те, що за період з 30.01.2017р. по18.07.2017р. на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_2 надходження та видачі рекомендованої кореспонденції не значиться (а.с.206).

Відповідно до ст.ст.16, 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом. Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації. Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити:1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

В даній справі предметом оскарження є несвоєчасне надання інформації, що є порушенням вимог ст.20 згідно п.6 ч.1 ст.23 цього Закону.

При цьому саме відповідач генерал-майор ОСОБА_2 , є особою, винною у такому порушенні, оскільки інформаційний запит був адресований командиру в/ч НОМЕР_1 та саме він є згідно ст.16 Закону особою, відповідальною за визначення завдань та забезпечення діяльності інших осіб, відповідальних з питань доступу до публічної інформації.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає про неналежне виконання генерал-майором ОСОБА_2 як розпорядником інформації, своїх обов`язків та порядку надання запитуваної інформації, що виразилось у протиправній затримці надання ОСОБА_1 відповіді на його інформаційний запит від 30.01.2017 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визнання неправомірною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 щодо направлення ОСОБА_1 відповіді тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєва В.А. від 01.02.2017р. №462 з матеріалами службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 .

Також суд апеляційної інстанції вважає вірним рішення суду першої інстанції щодо зобов`язання надати ОСОБА_1 копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 .

Однак на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судом встановлено, що генерал-майор ОСОБА_2 вже не є командиром військової частини НОМЕР_1 , а тому для повного захисту прав позивача та для належного виконання рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 року, шляхом зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 , оскільки саме військова частина НОМЕР_1 є розпорядником запитуваної Скібіним О.О. інформації.

Також не підлягає задоволенню апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині визнання перевищення повноважень генерал-майором Грищенко А.М. щодо не надання відповіді на запит, оскільки зазначені вимоги ОСОБА_1 не були предметом розгляду справи, а тому судом апеляційної інстанції до уваги не беруться.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи правильно з`ясовано обставини справи, однак з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції нові обставини справи, а саме, що генерал-майор ОСОБА_2 вже не є командиром військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів, керуючись ст. 317 КАС України вважає необхідним змінити третій абзац резолютивної частини постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 та військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 року змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини постанови Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 року в наступній редакції: «Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 ».

В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик