Справа № 819/333/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/333/18

21 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області в якій просив суд:

- визнати бездіяльність Микулинецької селищної ради, як суб'єкта владних повноважень щодо залишення без розгляду 6 (шести) клопотань позивача ОСОБА_2 про безкоштовну передачу йому у власність, як фізичній особі, земельної ділянки у розмірі 1,5500 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_2 без зміни її цільового призначення для особистого селянського господарства на якій розміщено належне мені, як фізичній особі, нерухоме майно: нежитлова будівля - літній табір для великої рогатої худоби (навіс та огорожа), реєстраційний номер НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1, протиправною;

- зобов'язати Микулинецьку селищну раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії, подані позивачем ОСОБА_2 клопотання у формі письмових заяв про безкоштовну передачу йому у власність, як фізичній особі, земельної ділянки у розмірі 1,5500 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_2 без зміни її цільового призначення для особистого селянського господарства на якій розміщено належне мені, як фізичній особі, нерухоме майно: нежитлова будівля - літній табір для великої рогатої худоби (навіс та огорожа), реєстраційний номер НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1 в строки, порядку та у спосіб передбачений ст. 118 Земельного кодексу України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення про що повідомити у встановленому чинним законодавством порядку заявника;

- зобов'язати Микулинецьку селищну раду у тижневий строк з дати проведення найближчої сесії ради подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання даного судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з жовтня 2016 року ОСОБА_2 неодноразово звертався до Микулинецької селищної ради із заявами про безкоштовну передачу у власність, як фізичній особі, земельну ділянку площею 1,5500 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_2 без зміни її цільового призначення для особистого селянського господарства на якій розміщено належне йому, як фізичній особі, нерухоме майно: нежитлова будівля - літній табір для великої рогатої худоби (навіс та огорожа), реєстраційний номер НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1. Однак, зазначає, що зі сторони Микулинецької селищної ради відсутнє належне реагування на його заяви.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року відкрито провадження у справі.

10 квітня 2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року клопотання задоволено частково. Залишено без розгляду позовну заяву в частині визнання протиправною бездіяльності Микулинецької селищної ради щодо нерозгляду звернень ОСОБА_2 про безкоштовну передачу йому у власність земельної ділянки у розмірі 1,55 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_2 від 27 січня 2016 року, 07 квітня 2016 року, 10 травня 2016 року, 09 червня 2016 року, 09 серпня 2016 року та 17 жовтня 2016 року. В задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в іншій частині - відмовлено.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, направила на адресу суду клопотання від 21.05.2018 про розгляд справи без її участі. Свою правову позицію виклали у відзиві на позовну заяву від 19.03.2018, де зазначили, що на кожне звернення позивача було відповідне реагування, однак через нестачу голосів рішення по вказаних заявах прийнято не було.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником нерухомого майна сільськогосподарського призначення - літнього табору для великої рогатої худоби (навіс та огорожа), реєстраційний номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.48-50).

13 серпня 2008 року між Микулинецькою селищною радою (Орендодавець) в особі селищного голови ОСОБА_3 та СПД ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди землі. Згідно умов вказаного договору Орендарю надано в оренду, строком на 49 років, земельну ділянку сільськогосподарського призначення для обслуговування нежитлового приміщення (літнього табору для великої рогатої худоби), кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 1,55 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.56-62).

Згідно з розрахунком потреби площі земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі, літнього табору для великої рогатої худоби (ведення особистого селянського господарства) по АДРЕСА_1, земельна ділянка у розмірі 1,5500 га є нормативно достатньою і не перевищує максимального показника (а.с.63).

Позивач 12 липня 2017 року звернувся до Микулинецької селищної Теребовлянського району Тернопільської області ради із заявою в якій просив відповідача надати йому у власність земельну ділянку розміром 1,5500 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_2. Також зазначив, що у випадку прийняття відповідачем рішення про безоплатну передачу зазначеної земельної ділянки, не заперечує проти дострокового припинення договору оренди цієї земельної ділянки, укладеного з ним, як з фізичною особою - підприємцем (а.с.43-44).

Однак, рішення по суті звернення прийнято не було. Листом від 09.08.2017 за №498 відповідач повідомив ОСОБА_2 про те, що питання по його заяві від 12.07.2017 було розглянуте на двадцять шостій сесії сьомого скликання Микулинецької селищної ради від 04.08.2017. За результатами поіменного голосування рішення не прийнято. Питання позивача ще раз буде винесено на розгляд чергової сесії за умови, якщо будуть долучені перелічені в заяві додатки (копії документів) (а.с.45-47).

ОСОБА_2 вважаючи, що спірне рішення суб'єкта владних повноважень є протиправним та таким, що суперечить чинному законодавству України звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території.

Згідно вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України врегульовано, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам встановлений статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Як вже зазначалось, 12 липня 2017 року позивач звернувся до Микулинецької селищної ради із заявою в якій просив відповідача надати йому у власність земельну ділянку розміром 1,5500 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_2. До заяви було додано: копія договору купівлі продажу, копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія договору оренди з додатком і кадастровим планом; копія розрахунку потреби площі (а.с.43).

Приписами частини 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, як встановлено судом, належного реагування, передбаченого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України зі сторони Микулинецької селищної ради не було.

Так, відповідач, листом від 09.08.2017 за №498 повідомив ОСОБА_2 про те, що питання по його заяві від 12.07.2017 було розглянуте на двадцять шостій сесії сьомого скликання Микулинецької селищної ради від 04.08.2017. За результатами поіменного голосування рішення не прийнято. Питання позивача ще раз буде винесено на розгляд чергової сесії за умови, якщо будуть долучені перелічені в заяві додатки (копії документів) (а.с.45-47).

Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач, всупереч ч.7 ст.118 Земельного кодексу України на заяву ОСОБА_2 від 12.07.2017 не надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не надав мотивованої відмови у його наданні, а отже його дії є протиправними.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій та рішень.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати протиправною бездіяльність Микулинецької селищної ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 від 12 липня 2017 року про безкоштовну передачу у власність земельної ділянки у розмірі 1,55 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_2.

Зобов'язати Микулинецьку селищну раду (вул. Степана Бандери, 11, смт Микулинці, Теребовлянський район, Тернопільська область, 48120, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) від 12 липня 2017 року про безкоштовну передачу у власність земельної ділянки у розмірі 1,55 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_2 та прийняти відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.