Справа № 826/3396/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

17 травня 2018 року № 826/3396/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі відповідач 2) та просив суд:

- визнати протиправною відмову фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України про включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 ;

- зобов`язати фінансове управління Генерального штабу Збройних сил України видати нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 , до якої включити щомісячну додаткову грошову винагороду;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про врахування полковнику запасу ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві врахувати полковнику запасу ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що при призначенні йому пенсії не було враховано щомісячної додаткової грошової винагороди, оскільки цей вид грошового забезпечення не був включений фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних сил України до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії №205/109.

Відповідач-1 проти позову заперечив з підстав, що викладенні в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Зокрема, відповідач-1 вказує, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям Збройних Сил України має тимчасовий характер, а тому вона не може бути підставою для нарахування та перерахунку пенсії позивачу, як колишньому військовослужбовцю. На підставі вказаного, представником відповідача наголошено, що підстав для включення винагороди до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії у Генерального штабу Збройних Сил України не має.

Відповідач-2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав, причини не явки суду не відомі, відношення до позову не висловив.

Приймаючи до уваги вищевикладене судом на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

21.12.2017 позивач подав до суду заяву про часткову відмову від позову, згідно якої ОСОБА_1 відмовився від позовних вимог до Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України.

Ухвалою від 16.01.2018 Окружний адміністративний суд міста Києва закрив провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною відмову фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України про включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 ;

- зобов`язання фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України видати нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 , до якої включити щомісячну додаткову грошову винагороду.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача 1, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 15.11.2016 полковника ОСОБА_1 , колишнього начальника національних контингентів Головного командного центру військової частини НОМЕР_1 , звільнено у запас наказом Міністра оборони України (по особовому складу 31.10.2016 №991 відповідно до п. б (за станом здоров`я) ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з урахуванням ч. 8 ст. 26 вказаного закону та виключено із списків особового складу частини.

За наслідком звільнення позивачу було видано довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії №305/703 та грошовий атестат серії ЗУ №328259.

Виявивши факт не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до розрахунку пенсії, представник позивача звернувся з відповідними адвокатськими запитами до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 15.02.2017 №3604/09 повідомило заявника про те, що чинними нормативними актами не визначено такий вид грошового забезпечення як винагорода, з якого обчислюється розмір пенсії.

У свою чергу, фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України у листі від 15.02.2017 №305/203 зазначено, що положеннями Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей винагороду, як щомісячний додатковий вид грошового забезпечення, який враховується для обчислення пенсії, не визначено.

Вважаючи таку відмову у врахуванні щомісячної додаткової грошової винагороди до грошового забезпечення для обчислення пенсії необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, нормативно-правовим актом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ч. 1 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб).

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом положення також викладено у п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якими пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Приписами ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду певним категоріям військовослужбовців.

Пунктом 2 вказаної Постанови встановлено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 №595 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, (надалі - Інструкція №595).

У силу п. 5 Інструкції №595, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 41 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.10.2015 у справі №559/3342/14-а (ЄДРСР №53575018).

Крім того, вказане також підтверджено листом Міністерства соціальної політики України від 12.06.2017 №136/0/103-17, згідно з яким щомісячна додаткова грошова винагорода, введена в дію Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців і є однією із щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Як вбачається зі змісту довідки від 15.02.2017 №305/109, виданої фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних сил України, ОСОБА_1 у період з 01.01.2014 по 15.11.2016 отримував щомісячну додаткову грошову винагороду, з якої щомісячно отримувався єдиний соціальний внесок, крім періоду з 01.01.2016 по 15.11.2016.

Після звернення позивача до суду, відповідач-1 видав довідку від 16.11.2017 №305/816 про суми нарахованого (виплаченого) позивачу грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, премій, винагороди за тривалість безперервної військової служби, грошової винагороди за безпосередню участь в АТО, індексації та грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за період з 01.11.2014 по 30.11.2016 до якої включено щомісячну додаткову грошову винагороду.

Водночас, позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про врахування полковнику запасу ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язання врахувати таку грошову винагороду були заявлені до отримання довідки від 16.11.2017 №305/816.

Так, статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, завданням адміністративного судочинства є безпосередньо захист порушеного права особи.

До моменту звернення ОСОБА_1 до відповідача-2 із довідкою від 16.11.2017 №305/816 у останнього були відсутні правові підстави для врахування додаткової грошової допомоги, оскільки попередня довідка про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії №305/109 від 15.02.2017 не включала такі суми винагороди.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у врахуванні полковнику запасу ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди на підставі попередньої довідки №305/109 від 15.02.2017.

У свою чергу, вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві врахувати полковнику запасу ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду на підставі довідки від 16.11.2017 №305/816 підлягає задоволенню, оскільки, як було вказано вище, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, 16, Київ, ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві врахувати полковнику запасу ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду.

3. У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправною відмови про врахування полковнику запису ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов