Справа № 296/3221/18
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3221/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

06.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 31 березня 2018 року серії ВР № 312211 про притягнення його до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач обґрунтовує позов тим, що 31.03.2018 року інспектором незаконно винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною. Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів порушення ним правил дорожнього руху, зокрема, свідків не опитано, пояснення інспектором до уваги не прийняті, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Вказав, що правопорушення не вчиняв, здійснив зупинку, а не стоянку, з метою уникнення аварійної ситуації на дорозі, та усунення небезпеки, яка могла б загрожувати громадському порядку, та привезти до непередбачуваних наслідків, тому вважає вказану постанову інспектора незаконною та просить її скасувати, провадження у справі закрити.

11.04.2018 винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

19.04.2018 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.15-22).

24.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано 15-денний строк для подання відзиву на позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачем подано 21.05.2018 року відзив на позовну заяву про скасування постанови. Зі змісту якого вбачається, що 31.03.2018 об 11 год 00 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos н.з. АМ9057АС керував транспортним засобом та здійснив стоянку в зоні дії знаку 5.41.1, а саме ближче 30 м. від даного дорожнього знаку, чим порушив п.п.15.9 е ПДР України.

Факт вчиненого правопорушення та процес розгляду справи зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського, з якого чітко вбачаються порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху. Крім того на відеофайлі № зафіксовано порушення саме стоянки, оскільки в процесі спілкування з іншим громадянином о 10:15:54 видно автомобіль позивача, який стояв з порушенням правил, водія ОСОБА_1 за кермом автомобіля не було, крім того, в цьому районі відсутні як аптека, лікарня куди позивач міг звернутись по допомогу. Дочекавшись водія, вже о 10:50 йому повідомлено про інкриміноване порушення, після чого, ним виявлено бажання надати письмові пояснення щодо погіршення стану здоровя. Проте підтверджень цьому не подав. Інспектор розяснив позивачу його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відповідно до ст. 279 КУпАП повідомив про час, місце розгляду справи. Розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та долучений до відзиву на позов диск з відеофайлами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 березня 2018 року інспектор поліції роти №3 батальйону УПП м. Житомир ОСОБА_2 виніс постанову серії ВР №312211 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за порушення п.п.«е» п. 15.9 ОСОБА_3 дорожнього руху України, за здійснення стоянки в зоні дії знаку 5.41.1, ближче 30 м. від даного дорожнього знаку та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.5).

Копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вручена позивачу в день її винесення, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в графі постанови про отримання її копії.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, пунктом 15.9 «е» ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.01 р. (з наступними змінами), передбачено заборону зупинки ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Пункт 5.41.1, розділу 33 ПДР передбачає «Пункт зупинки автобуса». Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса.

Пунктом 1.10 вищезазначених ОСОБА_3 передбачено, що зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих ОСОБА_3 (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст.73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

З переглянутого судом диску із відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що на відеофайлі № зафіксовано порушення позивачем саме стоянки в зоні дії знаку 5.41.1, оскільки під час фіксування іншого правопорушення та з"ясування його обставин з особою, яка його вчинила о 10:15:54 видно, що автомобіль позивача вже стоїть з порушенням ПДР, а самого водія ОСОБА_1 за кермом автомобіля немає.

Так, позивач у позовній заяві зазначив, що здійснив вимушену зупинку у зв"язку з погіршенням самопочуття, однак при цьому не пояснив причин тривалої стоянки автомобіля в зоні дії вищезазначеного знаку з часу, коли поліцейський почав фіксувати правопорушення о 10:15 і до часу повернення позивача до автомобіля о 10:50.

При цьому, поліцейський, що виніс оскаржувану постанову посилається на відсутність у районі вчинення правопорушення лікарні, куди позивач міг звернутись по допомогу.

Дочекавшись водія, вже о 10:50 останньому було повідомлено про вчинене порушення, після чого позивач заявив про надання письмових пояснень щодо погіршення стану здоровя, однак підтверджень на місці правопорушення не надав. Також вбачається, що відповідачем роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст. 279 КУпАП ОСОБА_1 повідомлено про час та місце розгляду справи, що також підтверджується записом на з відеофайлу № .

Постанову позивачу оголошено негайно після закінчення розгляду справи хвилини (11:13:03 відеофайлу № ).

За таких обставин, посилання позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку у зв"язку з погіршенням самопочуття, спростовується доказами, що містяться у матеріалах справи.

В даному випадку суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, дотримання порядку їх вчинення та законність прийнятого рішення, права й інтереси позивача не порушено.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ОСОБА_3 дорожнього руху України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв у відповідності з вимогами КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», та винесена ним постанова є законною, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5-11,19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Cуддя О. С. Рожкова