Справа № 821/584/18
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/584/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.,

при секретарі - Рябчич А.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення від 01.03.2018 року та зобов'язання вчинити певну дію, -

встановив:

26 березня 2018 до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3В.) до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (далі відповідач, Сільська рада) про визнання протиправним та скасування рішення від 01.03.2018 року та зобов'язання вчинити певну дію, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 01.03.2018 року, прийняте 58 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про отримання в користування земельної ділянки орієнтовною площею 0,8 га на території Щасливцевської сільської ради;

- зобов'язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності строком на 10 років, орієнтовною площею 0,8 га, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, згідно графічних матеріалів, доданих до клопотання ОСОБА_3;

- зобов'язати Щасливцевську сільську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 29.03.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 12 квітня 2018 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 12 квітня 2018 року відкладено розгляд справи на 22 травня 2018 року на 10 год. 00 хв.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що в лютому 2018 року він подав клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності строком на 10 років, орієнтовною площею 0,8 га, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області. 01 березня 2018 року 58 сесією 7 скликання Щасливцевської сільської ради було прийнято рішення №940, яким відмовлено позивачу в задоволенні заяви в звязку з тим, що вказане у графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд знаходиться на території земель загального користування. З посиланням на норми Земельного кодексу України обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення від 01.03.2018 року та зобов'язання вчинити певну дію.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

20 квітня 2018 року відповідач подав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Вказане бажане місце розташування земельної ділянки не відображає розподіл сільською радою земельних ділянок. Кадастрова карта України відображає тільки ті земельні ділянки, які пройшли державну реєстрацію, але виділення бажаної позивачем земельної ділянки є не можливим з тих підстав, що дана частина земельної ділянки використовується к проїзд до інших вже існуючих земельних ділянок чим буде порушено норми чинного законодавства, на даній земельній ділянці розташовані опори лінії електропередач та КТП. Все це, на думку представника відповідача, є підставами для повної відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

02 лютого 2018 року до Щасливцевської сільської ради надійшло клопотання ОСОБА_3, в якому останній на підставі розпорядження голови Херсонської обласної державної адміністрації від 20 серпня 2015 року №496 «Про забезпечення земельними ділянками військовослужбовців учасників антитерористичної операції та членів їх родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення» та ч.2 ст.123 Земельного кодексу України, ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності строком на 10 років, орієнтовною площею 0,8 га, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради та детально позначена в графічних матеріалах із орієнтовними розмірами та бажаним фактичним місцем розташування, які додані до клопотання.

Клопотання отримано Сільською радою 02 лютого 2018 року за вхідним № С/25-0/021.

У відповідь, Щасливцевська сільська рада рішенням 58 сесії 7 скликання №940 від 01 березня 2018 «Про відмову в задоволенні заяв громадянам» на підставі ст.ст.12,19,38,39,118,121 Земельного кодексу України відмовила ОСОБА_3 у задоволенні заяви у звязку з тим, що вказане у графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд знаходиться на території земель загального користування.

Не погоджуючись з рішенням Сільської ради від 01 березня 2018 року №940, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України Про землеустрій визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про землеустрій встановлено, що суб'єктами землеустрою є: органи державної влади, Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування; юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій; землевласники та землекористувачі.

Статтею 5 Закону України Про землеустрій передбачено, що об'єктами землеустрою є: територія України; території адміністративно - територіальних одиниць або їх частин; території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки.

Згідно зі ст. 8 Закону України Про землеустрій регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна ОСОБА_4 України, Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у межах повноважень, встановлених законом.

Приписами статті 80 Земельного кодексу України визначено, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі- продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення з заявою про надання згоди на розробку проекту землеустрою) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч.6 ст.118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 ЗК України).

З аналізу ч.7 ст. 118 ЗК України суд робить висновок, що законодавець визначив виключний перелік підстав за яких можлива відмова в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

В письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що підставою для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою було:

1) Дана частина земельної ділянки використовується як проїзд до інших вже існуючих земельних ділянок чим порушаться норми чинного законодавства.

2) На даній земельній ділянці розташовані опори лінії електропередач та КТП.

Натомість в спірному рішенні Сільської ради від 01 березня 2018 року №940 «Про відмову в задоволенні заяв громадянам» підставою для відмови позивачу в задоволенні заяви є те, що вказане у графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд знаходиться на території земель загального користування.

В рішенні не зазначено жодної з передбачених ч.7 ст.118 ЗК України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. До того ж викладена в письмових запереченнях підстави для відмови не були зазначені в спірному рішенні, тобто, відповідач відмовив не з тих підстав, які навів його представник у письмових запереченнях.

З урахуванням викладеного рішення Щасливцевської сільської ради від 01 березня 2018 року №940 «Про відмову в задоволенні заяв громадянам» суперечить вимогам ЗК України, а тому підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача зобов'язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності строком на 10 років, орієнтовною площею 0,8 га, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, згідно графічних матеріалів, доданих до клопотання ОСОБА_3 суд вважає, що її задоволення є передчасним.

Відповідач, фактично не розглянув клопотання позивача від 02 лютого 2018 року та не виніс за результатами такого розгляду ні рішення про задоволення, ні мотивованої відмови.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Суд, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, вважає належним способом захисту прав та інтересів позивача покласти на Сільську раду обовязок повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності строком на 10 років, орієнтовною площею 0,8 га, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, згідно графічних матеріалів, доданих до клопотання ОСОБА_3.

До того ж сама Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покладає на національний суд відповідальність за здійснення правосуддя.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конвенційний принцип ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач в адміністративному позові ставив питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, але така вимога не може бути предметом адміністративного позову.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність частини своїх вимог.

В судовому засіданні 22 травня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (73000, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Миру, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 01.03.2018 року та зобов'язання вчинити певну дію задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 01.03.2018 року, прийняте 58 сесією Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Миру, 26, ) 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_3 (73000, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) «Про відмову в задоволенні заяв громадянам» в частині відмови ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про отримання в користування земельної ділянки орієнтовною площею 0,8 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Зобов'язати Щасливцевську сільську раду Генічеського району Херсонської області (75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Миру, 26, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 (73000, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності строком на 10 років, орієнтовною площею 0,8 га, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, згідно графічних матеріалів, доданих до клопотання ОСОБА_3.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 травня 2018 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 6.2.1.