Справа № 757/37173/17-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Безименної Н.В. Борейко Д.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Інспектора 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Саска Романа Ігоровича, треті особи: Департамент патрульної поліції, ОСОБА_7 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до до Інспектора 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Саска Романа Ігоровича, треті особи: Департамент патрульної поліції, ОСОБА_7 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій неправомірними.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт мотивує свої вимоги тим, що вона мала при собі реєстраційний документ на транспортний засіб і надавала його інспектору. Крім цього, інспектор виніс постанову про відсутність у позивача полісу страхування цивільно - правової відповідальності на транспортний засіб, що мав тимчасові номерні знаки, хоча авто було застраховано на постійний державний номер.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03 червня 2017 року інспектором 6 роти 2 батальйону УПП м. Києва лейтенантом поліції Саском Р.І., була винесена Постанова серії БР №730080 за порушення позивачем ч.1ст.126 КпАП України, а також складений Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі БР № 730080 та накладено штраф у розмірі 425 грн., у зв'язку з тим, що позивач будучи учасником ДТП не мала при собі поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушила Правила дорожнього руху п. 2.1.

Позивач не погоджуючись із діями відповідача по складанню протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КпАП України та постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення позивачем ч.1ст.126 КпАП України, звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3ст. 288 КпАП України, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КпАП України.

Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон) регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху.

У відповідності до п. п. ґ п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 1ст. 126 КпАП України, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалося, постановою інспектора 6 роти 2 батальйону УПП м. Києва лейтенанта поліції від 03 червня 2017 року серії БР№730080 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, позивач 03 червня 2017 року о 13 год. 22 хв. в м. Києві по бульвару М. Приймаченко, 6а керувала транспортним засобом «Mersedes - Benz» номерний знак НОМЕР_1, не маючи при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 Г Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 126 КпАП України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач була учасником ДТП та щодо неї складено протокол про порушення ПДР, а саме: ст. 124 КпАП України (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

В даному позові позивач оскаржує лише дії відповідача по складенню протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КпАП України серії БР №125974 від 03 червня 2017 року.

З приводу оскарження постанови серії БР №730080 від 03 червня 2017 року за порушення позивачем ч.1ст.126 КпАП України, колегія суддів зазначає, що доказів того, що позивач мала поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів матеріали справи не містять та суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що імперативними нормами ч. 1ст. 126 КпАП України передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на дану норму закону та факт відсутності у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджено апелянтом в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що постанова інспектора від 03.06.2017 року серії БР №730080 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Також, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що наявність неточностей в складеній інспектором постанові чи протоколі, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, не може бути оцінено судом як підстава для скасування обґрунтованого рішення інспектора про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не може бути підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за умови допущення такого порушення.

Також, вірними є висновки суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо визнання дій інспектора при складанні протоколу не підлягають задоволенню, оскільки не встановлено порушень при складанні протоколу за ст. 124 КпАП України, а питання про належність доказів вирішується при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КпАП України в іншому провадженні.

В апеляційні скарзі позивач звертає увагу на помилки в судовому рішенні. Колегія суддів звертає увагу позивача на положення статті 253 КАС України, відповідно до якої, за заявою позивача суд може виправити допущені в судовому рішенні описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Безименна Н.В.