Справа № 804/2610/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Справа № 804/2610/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняБурцевій Я.Е.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: Геймур О.С. Горшкова Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський машинобудівний завод" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про часткове визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2017р., -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018р. Приватне акціонерне товариство «Верхньодніпровський машинобудівний завод» звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та, з урахуванням заяви про зміну предмету спору від 02.05.2018р., просить:

- визнати протиправним та скасувати частково прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № на суму 49562,68 грн. від 27.11.2017р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за оспорюваним вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням до позивача було застосовано штрафні санкції у сумі 49571,01 грн. за результатами проведеної відповідачем камеральної перевірки з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за березень 2016р. та липень 2017р. за наслідками якої був складений акт за №20216/152/04-36-12-08-33/05749336 за висновками якого було встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН на підставі ст. 120-1 Податкового кодексу України. Позивач вважає, що вказане вище рішення не відповідає ст.ст.187, 201, 120.1 ПК України, а також дійсним обставинам справи посилаючись на те, що при оформленні податкової накладної №6 ним була допущена механічна помилка в даті її складання, а саме: замість - 03.06.2016р. було зазначено дату - 06.03.2016р., проте ця помилка була виправлена шляхом подання розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №7 від 03.06.2016р. та одразу виписана правильна податкова накладна №8 від 03.06.2016р. про що свідчать витяги з ЄРПН №1932, №1934, а також реєстр виданих та отриманих податкових накладних. Що стосується застосування до позивача штрафу у розмірі 8,33 грн. за оспорюваним рішенням за порушення позивачем граничних строків реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування №27 за липень 2017р., позивач посилається на сплату вказаної суми штрафу у добровільному порядку 07.12.2017р. про що свідчить виписка банку. Позивач вказує на те, що він наділений правом на виправлення помилок у поданій податковій накладній згідно до вимог ст.192 ПК України шляхом подання розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної, такий розрахунок позивачем був поданий та зареєстрований у ЄРПН з дотриманням термінів реєстрації, передбачених Податковим кодексом України. Додатково, як на протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення, позивач посилається і на індивідуальні податкові консультації ДФС України від 05.05.2017р. №89/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, від 26.10.2017р. №2388/6/99-99-15-03-02-15/ІПК. За викладеного, позивач вважає, що відповідач безпідставно порушив вимоги ст.187 ПК України та наклав штраф на позивача за порушення строків реєстрації податкової накладної №6, за якою фактичного постачання товару не здійснювалось та послуга не надавалась.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, у письмовому відзиві просив у задоволенні адміністративного позову позивача відмовити повністю посилаючись на те, що відповідачем було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних до ЄРПН за березень 2016р. та липень 2017р. за результатами якої був складений акт №20216/152/04-36-12-08-33/05749336 від 03.11.2017р. та встановлено порушення визначених п.201.10 ст.201 ПК України граничних строків реєстрації в ЄРПН по 2 податковим накладним на загальну суму 123990,02 грн., зокрема і податкової накладної №6 від 06.03.2016р., яка була зареєстрована в ЄРПН з порушенням строків реєстрації на 84 календарних дні 13.06.2016р. (граничний термін реєстрації 21.03.2016р.). Згідно до вимог ст.187 ПК України податкова накладна за загальним правилом складається у день виникнення податкових зобов'язань з ПДВ платника ПДВ за правилом «першої події», а розрахунок коригування до податкової накладної складається у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних зі зміною суми компенсації вартості товарів/послуг. Разом з тим, у пункті 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015р. №1307 (далі - Порядок №1307) зазначено, що виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та порядкового номеру не допускається. Таким чином, помилка у даті складання податкової накладної не може бути виправлена шляхом подання розрахунку коригування до такої податкової накладної. За викладеного, відповідач вважає, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не впливають на факт порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної №6 від 06.03.2016р., а посилання на індивідуальні податкові консультації вважає безпідставними, оскільки вони мають індивідуальну дію відносно конкретного заявника, тобто не стосуються позивача, а тому висновки, викладені в акті перевірки вважає правомірними, такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а отже, оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято за наявності законодавчо визначених підстав та у встановленому порядку.

Судом у ході судового розгляду справи встановлені наступні обставини у справі.

Приватне акціонерне товариство «Верхньодніпровський машинобудівний завод» 23.01.1992р. зареєстровано як юридична особа за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Гагаріна, буд 23, перебуває на обліку у Кам'янській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області як платник податків та обов'язкових платежів до бюджету, є платником ПДВ, що підтверджується копією статуту позивача, копією витягу з ЄДРПОУ та відомостями, наведеними в акті перевірки від 03.11.2017р. (а.с. 11-12, 66-97).

03.11.2017р. посадовою особою контролюючого органу була проведена камеральна перевірка ПАТ «Верхньодніпровський машинобудівний завод» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН складених за березень 2016р. та липень 2017р. за результатами якої було складено акт №20216/152/04-36-12-08-33/05749336 від 03.11.2017р. за висновками зазначеного акта було встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме:

- податкової накладної №6 від 06.03.2016р. на суму ПДВ 123906,69 грн. з граничним строком реєстрації - 21.03.2016р.(фактично зареєстрована 13.06.2016р.) на 84 календарних дні - сума штрафу склала 49562,68 грн.;

- податкової накладної №27 від 31.07.2017р. на суму ПДВ 83,33 грн. з граничним строком реєстрації - 15.08.2017р. (фактично зареєстрована 16.08.2017р.) на 1 календарний день - сума штрафу склала 8,33 грн., що підтверджується змістом копії відповідного акту перевірки (а.с.11-12).

На підставі вищевказаного акту перевірки, контролюючим органом 27.11.2017р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № за яким за затримку реєстрації вищевказаних податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН до позивача було застосовано штраф у загальному розмірі 49571,01 грн., зокрема, за затримку реєстрації податкової накладної №6 від 06.03.2016р. на суму ПДВ 123906,69 грн., було застосовано штраф у розмірі 49562,68 грн., що підтверджується копією відповідного податкового повідомлення-рішення та розрахунку штрафу, що є додатком до вказаного податкового повідомлення-рішення (а.с.8-9).

У подальшому, позивачем здійснювалося адміністративне оскарження вищевказаного податкового повідомлення-рішення шляхом подання відповідної скарги до органів ДФС України за результатами розгляду якої було прийнято рішення за яким скаргу позивача було залишено без задоволення, а вищевказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, що підтверджується копіями відповідних рішень (а.с.20-27).

Позивач оспорює вищевказане податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафу у розмірі 49562,68 грн. за порушення граничних термінів реєстрації у ЄРПН податкової накладної №6 від 06.03.2016р. на суму ПДВ 123906,69 грн., просить визнати його протиправним та скасувати у вказаній вище частині посилаючись на відсутність факту порушення граничних термінів реєстрації у ЄРПН вказаної податкової накладної, оскільки у вказаній податковій накладній була допущена механічна помилка у даті її складання - замість 03.06.2016р. було зазначено - 06.03.2016р., проте ця помилка була усунута позивачем шляхом реєстрації у ЄРПН розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №7 від 03.06.2016р. у спосіб та у порядку, визначеному ст.192 ПК України, а тому вважає безпідставним накладення на позивача штрафу саме за порушення строку реєстрації податкової накладної №6, за якою фактичного постачання товару не здійснювалось та послуга не надавалась.

Заслухавши представників позивача та відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно положень пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилка в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН згідно з пунктом 201.16 цієї статті перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

За приписами п.192.1 ст. 192 ПК України встановлено, що розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Порядок заповнення податкової накладної та коригування сум податкових зобов'язань, а також виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних зі змінами компенсації вартості товарів/послуг згідно до статті 192 Податкового кодексу України встановлені Порядком заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015р. №1307 (далі - Порядок №1307).

Так, п.21 вказаного Порядку №1307 визначено, що у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

Аналізуючи вказані норми податкового законодавства, можна дійти висновку, що допущені помилки у податкових накладних здійснюються платниками податку шляхом складання розрахунку коригування до цих податкових накладних, які підлягають реєстрації у ЄРПН у вищенаведеному порядку, проте вказаними нормами встановлено, що не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

Разом з тим, як встановлено у ході судового розгляду справи, позивачем здійснено коригування податкової накладної № 6 від 06.03.2016р. на суму ПДВ 123906,69 грн. шляхом подання на реєстрацію у ЄРПН розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №7 від 03.06.2016., тобто позивачем було змінено дату складання податкової накладної із дати - 06.03.2016р. на дату - 03.06.2016р., що підтверджено наявними в матеріалах справи копією відповідної податкової накладної та копією розрахунку коригування (а.с.48,119,122).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення дати складання податкової накладної №6 з 06.03.2016р. на 03.06.2016р. здійснено позивачем з порушенням вимог ст. 21 Порядку №1307, оскільки вказана норма не допускає можливості виправлення даних щодо дати складання податкової накладної.

При цьому, слід зазначити, що помилкове заповнення дати податкової накладної не є підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення термінів реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу, передбаченого статтею 120-1 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що позивачем податкову накладну №6 від 06.03.2016р. зареєстровано у ЄРПН з порушенням 15-денного строку ( граничний строк реєстрації - 21.03.2016р., а фактична реєстрація відбулася - 13.06.2016р.), що підтверджено наданими сторонами доказами, враховуючи обмеження на виправлення даних щодо дати складання податкової накладної, встановлену у п.21 Порядку №1307, суд приходить до висновку, що застосування до позивача штрафу у розмірі 49562,68 грн. за порушення термінів реєстрації вказаної вище податкової накладної у ЄРПН на підставі п.п.120-1.1 ст.120-1 ПК України є таким, що відповідає вимогам вищенаведеним норм податкового законодавства України.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і частина 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Проте, представник позивача в судовому засіданні не навів жодних підстав та не надав жодних доказів, які б свідчити про протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням встановлених судом обставин та фактів, які не спростовані представником позивача.

Представником позивача також не наведено жодного нормативно-правового акту, який би дозволяв позивачеві здійснити коригування дати складання податкової накладної №6 від 06.03.2016р. з урахуванням норм п.21 Порядку №1307.

Є безпідставними посилання позивача на порушення відповідачем при прийнятті осопорюваного податкового повідомлення-рішення статей 187, 201, 120-1 ПК України, оскільки вказані твердження жодними доказами представником позивача не підтверджені, а судом не встановлено.

Не можуть бути покладено в основу даного судового рішення посилання позивача, як на підставу протиправності прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, на індивідуальні податкові консультації ДФС України від 05.05.2017р. №89/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, від 26.10.2017р. №2388/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, оскільки із аналізу вказаних податкових консультацій видно, що вказані податкові консультації органом ДФС були прийняті у 2017р., тоді як реєстрація податкової накладної №6 позивачем здійснена 13.06.2016р., а тому вони не можуть мати зворотної дії з метою застосування їх до даних правовідносин, окрім того, слід зазначити, що вказані індивідуальні податкові консультації не стосуються позивача, а тому не можуть бути застосовані у даних правовідносинах, так як індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію згідно до вимог п.52.2 ст.52 ПК України.

Водночас, представником відповідача у ході судового розгляду справи наведено достатньо підстав та доказів, які свідчать про правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення згідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене та перевіривши дії відповідача з приводу правомірності прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, суд приходить до висновку про те, що оспорюване рішення прийнято відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтями 6,7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.

За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, а тому у задоволенні позову позивачеві слід відмовити.

З урахуванням того, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати слід покласти на позивача згідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11,12, 47, 72-77,94,122,132,139,193,241-246,250,251, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський машинобудівний завод" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про часткове визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2017р. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 16.05.2018р.

Суддя С.О. Конєва