Справа № 815/2230/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2230/18
УХВАЛА
24 травня 2018 року
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Позивачем не виконані вимоги п.2ч.5 ст.160 КАС України в частині зазначення офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.
Частиною 6 ст.160 КАС України встановлено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини пятої цієї статті стосовно представника.
У позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України представника позивача ОСОБА_1
Частиною 3 ст.55 КАС України встановлено, що юридична особа, субєкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Частиною 3 ст.55 КАС України встановлено, що юридична особа, субєкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Позов підписаний представником позивача за довіреністю ОСОБА_1 Оскільки позов підписаний представником позивача, до позову повинен бути доданий оригінал довіреності або належним чином посвідчена її копія відповідно до вимог ст.59 КАС України. Копія, яка засвідчена самим представником не може вважатися засвідченою належним чином.
Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01.01.2018 р. розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн.
Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Статтею 94 КАС України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Позивач надав до позову документи, на яких відсутня дата їх засвідчення.
Позивачем у якості доказу надіслання відповідачу копії позову з додатками надана копія реєстру рекомендованих листів №1 від 02.05.2018 року, копія списку №701 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ВПЗ№78 та копію фіскального чеку від 02.05.2018 року.
Між тим, абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо).
Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках.
Таким чином, належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом.
Зазначена позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року № 2091/11/13-11.
Позивачу як субєкту владних повноважень необхідно виконати вимоги закону та надати до суду належні докази направлення відповідачу копії позову з додатками.
Частиною 2 ст.122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення визначених законом вимог.
У якості доказів направлення постанов від 30.11.2017 року №272-ПУ-1-Е, №273-ПУ-1-Е, №274-ПУ-1-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів позивач надає копію реєстру рекомендованих листів №1 від 07.12.2017 року та копію фіскального чеку №0860 від 07.12.2017 року, проте жодного належного доказу отримання відповідачем зазначених постанов про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів або їх неотримання із зазначенням причин та відповідної дати.
Вказані обставини є суттєвими для вирішення питання щодо наявності у позивача підстав для звернення до суду з вимогою стягнення застосованих штрафних санкцій, оскільки крім іншого, у відповідача наявне право на оскарження постанов.
Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою суду від 15.05.2018 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.
22.05.2018 року до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду та про усунення недоліків позовної заяви, в який представник позивача зазначив всі данні сторін та свої у відповідності до ст.160 КАС України. Представник надав до суду оригінал довіреності на підтвердження своїх повноважень, квитанцію про сплату судового збору, а також належним чином засвідчені копії документів.
Позивач вважав виконаними вимоги ч.2 ст.161 КАС України щодо надання доказів надіслання відповідачу позову з додатками надання до позову копії реєстру рекомендованих листів №1 від 02.05.2018 року, копії списку №701 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ВПЗ№78 та копію фіскального чеку від 02.05.2018 року, баз надання описи вкладеного в поштове відправлення відповідачу. Проте вміст поштового згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку підтверджується саме описом вкладення.
Представник зазначив, що згідно з Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, штраф має бути сплаченим не пізніше 15 днів з дати отримання постанови. Проте відповідач його не сплати та не оскаржив постанову.
У якості отримання відповідачем постанов про накладення санкцій від 30.11.2017 року позивач надав дані відстеження поштового відправлення за трек-кодом. Поштове відправлення вручено відповідачу 09.12.2017 року.
Позивач зазначив, що ч.2 ст. 122 КАС України (що набула чинності з 15.12.2017р) для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень.
Представник позивача зазначив, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення цих дій. Однак, зміна законодавства (скорочення строків звернення до адміністративного суду) відноситься до обєктивних обставин (не залежних від волі субєкта звернення), які зумовили пропущення строку звернення до адміністративного суду.
Таким чином, позивач надав до суду 22.05.2018 року заяву про поновлення строку звернення до суду, проте поновити його не просив, вважаючи його непропущеним.
Проте суд вважає позицію позивача по даній конкретній справі необґрунтованою, оскільки сам позивач зазначив, що постанови про накладення штрафу отримані відповідачем 09.12.2017 року та він повинен був сплатити штраф на протязі 15 днів, тобто до 24.12.2017 року, коли вже діяв КАС України у новій редакції.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем не усунув всіх недоліків позовної заяви та подав його за спливом строку звернення до суду, у звязку з чим він підлягає поверненню.
Позивач у поданій до суду заяві від 22.05.2018 рокупросив у разі, якщо судом підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними та позовна заява буде повернута позивачу, на підставі ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути повну суму сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення № 426 від 17.05.2018р.
Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви.
Враховуючи викладене суд вважає необхідним повернути позивачу позов поданий ним до суду 10.05.2018 року без розгляду у відповідності до ч.4 ст.169 КАС України та повернути сплачений ним судовий збір відповідно до його клопотання та згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір.
Керуючись ст.ст.59, 160,161,169 КАС України, суддя,
Розяснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Клопотання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про повернення судового збору - задовольнити.
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва