Справа № 677/385/18
Суддя: Боголюбова Л. М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/385/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі:головуючого - судді Боголюбової Л.М.,

секретаря - Кондратюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Красилові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Теофіпольського ВП ст.лейтенанта поліції Павлюка Віктора Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП №4 Теофіпольського ВП ст.лейтенанта поліції Павлюка Віктора Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що працівник поліції виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення, внаслідок своїх незаконних та некомпетентних дій. Вказує, що в його діях був відсутній склад правопорушення передбачений ч.1 ст. 126, ч.2 ст.122 КУпАП, відтак в працівника поліції не було жодних підстав для винесення спірної постанови про накладення адміністративного стягнення. Фіксація вчинення ним правопорушень не фіксувалась в автоматичному режимі, відповідно працівник поліції мав скласти протокол про порушення правил дорожного руху, окрім того правопорушення невірно кваліфіковано за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки він рухався із включеним попереджувальним світлом за межами населеного пункту, а кваліфікація за ч.1 ст.126 КУпАП є безпідставною, оскільки причина зупинки не була перевірка документів водія, які були надані працівнику поліції протягом 5 хвилин. В зв»язку з наведеним просить скасувати постанову про накладення на нього адмінстягнення від 06.03.2018 року як незаконну.

В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, надав письмові докази.

Відповідач письмового заперечення на позов не подав, свого повноважного представника для участі в судовому засіданні не направив, хоча про день і час розгляду прави повідомлений належним чином, що лдає підстави для розгляду прави у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п»ять) гривень.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 06.03.2018 року, о 13 год. 38 хв. керуючи транспортним засобом «Форд Куга» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автомобільній дорозі Р-48 Кам»янець-Подільський-Білогір»я, поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар, або денні ходові вогні у денну пору доби, а також на момент зупинки було відсутнє посвідчення водія, чим порушив п.9.8 та п.2.1 «А» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.1 ст.126, ч.2 ст.122 КупаП..

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Отже, ч.2 ст.122 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення п.9.8 ПДР, який встановлює, що з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути увімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

За порушення п.9.8. ПДР передбачена відповідальність за ст. 125 КУпАП у вігляді попередження.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VІІІ поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Позивач стверджує, що він рухався із ввімкнутим попереджувальним світлом, відповідних доказів фіксації вчиненого правопорушення в автоматичному режимі до складеної постанови не надано, не надано такого доказу і суду.

Що стосується порушення вимог ч.1 ст.126 КупАП підстав для складання постанови у працівників поліції за вказане порушення не було, оскільки причиною зупинки транспортного засобу під керуванням позивача не

була вимога перевірки документів, окрім того на протязі 3-5 хвилин на прохання позивача-ОСОБА_1. посвідчення водія було доставлено його колегою ОСОБА_3, спростування даного факту працівниками поліції не надано.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.276 КУпАП «Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.»

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 « Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно- територіальним устроєм України.»

Отже, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу працівник ПП порушив вимоги ст.245 КУпАП згідно якої «завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.»

Відповідно п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення із складанням відповідного протоколу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено у ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Чого працівником поліції зроблено не було.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.5 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Враховуючи наведені докази винесена постанова про накладенн адмінстягнення від 06.03.2018 року є незаконною.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9,19, 20, 22, 25-26, 143, 241-243, 244-246, 255, 292-294,295,297 КАС України, ст.ст.7, 122, 126, 245,246, 268, 280 КУпАП, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) задовольнити.

Скасувати постанову від 06.03.2018 року серії БР №637022 про накладення адміністративного стягнення у вигляді 425 грн. штрафу на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

передбачене ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП як незаконну.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л. М. Боголюбова