Справа № 826/2666/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2018 року № 826/2666/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І. розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Громадської спілки "Всеукраїнська організація інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій" до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській області, Державної служби геології та надр України, Пошуково-зйомочній експедиції №60 казенного підприємства "Кіровгеологія", третя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна по місту Києву, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Громадська спілка "Всеукраїнська організація інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій" звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській області, Державної служби геології та надр України, Пошуково-зйомочній експедиції №60 казенного підприємства "Кіровгеологія", третя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна по місту Києву, в якій просить:

- дії відповідача -1 в особі Фонду державного майна України, відповідача-2 в особі Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській області, відповідача-3 в особі тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної служби геології та надр Бояркіна Миколи Олексійовича щодо порушення законних термінів (15 днів) про надання офіційного погодження-згоди (відмови) на передачу в оренду індивідуального визначеного майна дитячого оздоровчого комплекс "Біла Діброва" розташованого за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Алея,41 Всеукраїнській організації інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій (), визнати протиправними;

- визнати таким, що настав принцип "мовчазної згоди";

- зобов'язати відповідача-1 Фонд державного майна України в особі відповідного регіонального відділення: Відповідача-2 - Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській області, чи в особі третьої особи регіонального відділення Фонду державного майна по місту Києву, - у відповідності до принципу "мовчазної згоди" укласти договір оренди індивідуального визначеного майна дитячого оздоровчого комплексу "Біла Діброва з Громадською спілкою "Всеукраїнська організація інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій" ();

- зобов'язати відповідача-3 - балансоутримувача, в особі Пошуково-зйомочної експедиції №60 Казенне підприємство "Кіровгеологія" передати за актом прийому-передачі індивідуального визначеного майна дитячого оздоровчого комплексу "Біла Діброва" розташованого за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Алея,41 Всеукраїнській організації інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій (), без погодження органу управління майном - Державною службою геології та надр у зв'язку з настанням принципу "мовчазної згоди".

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Громадська спілка "Всеукраїнська організація інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій" вказує на те, що Державною службою геології та надр України порушено законні терміни щодо надання відповіді на передачу в оренду індивідуального визначеного майна, а відтак стверджує, що за принципом "мовчазної згоди" Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області мало укласти з ним договір оренди групи інвентарних об'єктів державної форми власності дитячого оздоровчого комплексу "Біла Діброва".

Відповідною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі №826/2666/17, (далі - справа), призначено судове засідання.

У судове засідання 20 березня 2018 року позивач не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Представники прибувших у судове засідання сторін, наполягати на подальшому розгляді справи без участі позивача. Разом з тим, неявка позивача, за висновком суду, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Додатково суд зазначає, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2016 р. за вихідним номером 02/16 Громадська спілка "Всеукраїнська організація інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій" у відповідності до вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" подала до Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області заяву про передачу в довгострокову оренду групу інвентарних об'єктів державної власності дитячого оздоровчого комплексу "Біла Діброва", що обліковується на балансі Пошуково-зйомочної експедиції №60 КП "Кіровгеологія".

Листом від 11.02.2016 №08-09-456 Регіональним відділенням направлений запит Державної служби геології та надр України - органу, уповноваженому управляти цим майном та КП "Кіровгеологія" балансоутримувачу для надання висновків та пропозицій щодо можливості передачі вищевказаного об'єкту оренди.

Листом від 02.03.2016 №3296/13/13-16 Державною службою геології та надр України надано відповідь у якій зазначалось, зокрема, що для прийняття рішення щодо оренди державного майна, Держгеонадрам необхідно встановити реальний стан майна, а саме: відсутність потреби проведення поточного та інших видів ремонту, стан мереж і споруд системи водопостачання і каналізації для можливості комунального обслуговування орендарів та надання інших послуг тощо. Окрім того, з вказаного листа вбачається, що зазначений об'єкт оренди знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Білодібровна,1.

В свою чергу, КП "Кіровгеологія" листом від 03.03.2016 року №2/120 надано відповідь, що об'єкт оренди знаходиться за адресою: м. Київ, Деснянський р-н, вул. Алея 41 року.

З метою встановлення факту розбіжностей в інформації, наданій Позивачем, Балансоутримувачем та Уповноваженим органом управління, щодо зазначеного обєкту оренди, Регіональним відділенням проведено перевірку, за результатом якої відбулось остаточне встановлення фактичної адреси об'єкту оренди, а саме: м. Київ, Деснянський р-н, вул. Алея 41 року.

З наявного в матеріалах справи листа від 25.04.2016 №7811/13/13-6 Державної служби геології та надр України вбачається, що листами від 15.06.2016 №2/234 та від 28.09.2015 №2/371 т.в.о. генерального директора КП "Кіровгеологія" (Висоцька С.Г.) повідомляла Держгеонадра, що ЛОК "Біла Діброва" знаходиться у стані, не придатному для використання, та, відповідно, не може використовуватись за призначенням. Крім того, КП "Кіровгеологія" не має належно оформлених документів на право власності майна та акту на земельну ділянку, які б надавали можливість використовувати ЛОК "Біла Діброва".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. N 1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Закону України "Про оренду державного та комунального майна", зокрема, визначає майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає надані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновок про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Як вбачається з копії листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 11.02.2016 №08-09-456, наявного в матеріалах справи, даний лист був отриманий Держгеонадарами згідно штампу вхідної кореспонденції 19.02.2016 вх. №3089/13/13-16, відтак процесуальний строк слід відраховувати саме з дати отримання його Держгеонадрами (19.02.2016), а не з дати відправки, як стверджує позивач.

02.03.2016 №3296/13/13-16 Державна служба геології та надр України надала відповідь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, що підтверджується копіює даного листа, що міститься в матеріалах справи.

Відтак, суд приходить до висновку, що Державною службою геології та надр України не порушено вимог частини третьої статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", з огляду на що, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо порушення законних термінів (15 днів) про надання офіційного погодження-згоди (відмови) на передачу в оренду індивідуального визначеного майна дитячого оздоровчого комплекс "Біла Діброва" розташованого за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Алея,41 Всеукраїнській організації інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій ().

Окрім того, суд не погоджується з твердженням позивача щодо застосування в рамках даних правовідносин принципу "мовчазної згоди", з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Додатково суд зазначає, що алгоритм дій суб'єкта господарювання у разі застосування принципу мовчазної згоди наведено у листі Державної регуляторної служби України від 07.07.2015 «Щодо надання роз'яснення з деяких питань застосування принципу мовчазної згоди» та рекомендовано суб'єктам господарювання, у разі невиконання дозвільним органом свого юридичного обов'язку, направляти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення до дозвільного органу «повідомлення про початок роботи», застосовуючи право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності, отримане за принципом мовчазної згоди (із зазначенням дати).

Механізм застосування принципу мовчазної згоди визначений ч. 6 ст. 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", а саме: у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Диспозицією вказаної норми передбачено, що у випадку невиконання дозвільним органом свого юридичного обов'язку (в установлений Законом строк видати документ дозвільного характеру або направити повідомлення про відмову у його видачі), тобто через свою бездіяльність, суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру.

Таким чином, юридичний факт, який полягає у бездіяльності дозвільного органу, стає передумовою для виникнення правовідносин, у яких суб'єкт господарювання може застосувати принцип мовчазної згоди.

Разом з тим, суд звертає увагу, на те, що як вже було зазначено вище, листом від 02.03.2016 №3296/13/13-16 Державною службою геології та надр України надано відповідь у якій зазначалось, зокрема, що для прийняття рішення щодо оренди державного майна, Держгеонадрам необхідно встановити реальний стан майна, а саме: відсутність потреби проведення поточного та інших видів ремонту, стан мереж і споруд системи водопостачання і каналізації для можливості комунального обслуговування орендарів та надання інших послуг тощо.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, листом від 25.04.2016 №7811/13-16, Держгеонадрами були опрацьовані звернення Позивача, в якому зазначалось, що ЛОК "Біла Діброва" знаходиться у стані, не придатному для використання, та, відповідно, не може використовуватись за призначенням. Крім того, було проінформовано, що Держгеонадра також отримала звернення від ГО "АТО-М" та ГО "Київська міська спілка ветеранів АТО" щодо можливості оренди державного майна ЛОК "Біла Діброва".

Держгеонадра листом від 29.03.2016 №4951/13/13-16 з метою захисту майнових прав підприємства, що входять до сфери управління Держгеонадр, звернулась до Фонду державного майна України щодо призупинення будь-яких дій стосовно майна у регіональних відділеннях та переведення всіх справ до центрального апарату Фонду державного майна України.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування в межах даних правовідносин принципу "мовчазної згоди", а відтак, і відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання таким, що настав принцип "мовчазної згоди", а також інших позовних вимог, похідних від цього.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем в ході судового розгляду не було надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження його вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі позивачу було відстрочено сплату судового збору до прийняття судового рішення у справі. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог Позивачу відмовлено, Суд прийшов до висновку про стягнення з Громадської спілки "Всеукраїнська організація інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій" (адреса:01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3, оф. 108, ) суму судового збору у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 коп. на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 72-73, 76-77, 143, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Громадської спілки "Всеукраїнська організація інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій" - відмовити.

2. Стягнути з Громадської спілки "Всеукраїнська організація інвалідів війни, Збройних Сил, рятувальників, поліцейських, учасників бойових дій та антитерористичних операцій" (адреса:01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3, оф. 108, ) судовий збір у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 коп. на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда