Справа № 607/2988/18
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.05.2018 Справа №607/2988/18
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 448957 від 26 листопада 2017 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 26 листопада 2017 року інспектором поліції була винесена постанова серії БР № 448957 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Зокрема, йому ставиться у винну те, що 26 листопада 2017 року о 21 год 45 хв. на автодорозі Київ-Чоп 718 км., він здійснив обгін транспортного засобу, перетнувши суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки, чим порушив вимоги ПДР

З даною постановою не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами. У зазначений у постанові час він не керував транспортним засобом та будь-яких ПДР не порушував. Відтак, викладені у постанові обставини є необґрунтованими та надуманими. Будь-якого розгляду справи у зазначені дату та час не відбувалось. Крім того, записи в оскаржуваній постанові внесено нерозбірливим почерком, не зрозуміло, які саме Правила дорожнього руху порушено чи 15.1. чи 25.1.

Посилаючись на наведене, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення зазначений в оскаржуваній постанові, а тому просить її скасувати.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 29 березня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк оскарження даної постанови як такий, що пропущений з поважних причин.

До початку судового розгляду справи по суті за клопотання позивача було проведено заміну неналежного відповідача поліцейського Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 на Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.

Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції подало відзив на позов. Відповідач вказав, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Факт вчинення правопорушення було помічено екіпажем патрульної поліції і відповідно відредаговано. Обставини викладені у постанові відповідають дійсності, постанова є читабельною і складена у відповідності до вимог чинного законодавства. Постанова була оголошена позивачу, від отримання копії якої останній відмовився. Вважає, що інспектор діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України.

Посилаючись на наведене та те, що дані вимоги є безпідставними, просить відмовити у позові.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому.

Представник Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо подав відзив на позов та заяву про слухання справи за їх відсутності.

Судом встановлено, що 26 листопада 2017 року поліцейським УПП в м.Ужгороді та Мукачеві винесена постанова серії БР № 448957 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26 листопада 2017 року о 21 год. 45 хв. на автодорозі Київ-Чоп 718 км., ОСОБА_1 здійснив обгін транспортного засобу, перетнувши суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки, чим порушив вимоги ПДР

Із змісту постанови встановлено, що будь-які матеріали чи докази до постанови не додавались. ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії постанови .

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення,виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність, у тому числі, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

В судовому засідання позивач категорично заперечив факт керування даним транспортним засобом 26 листопада 2017 року о 21 год. 45 хв. на автодорозі Київ-Чоп 718 км. Вказав, що будь-яких порушень правил дорожнього руху не здійснював, у тому числі не здійснював обгін транспортного засобу, перетнувши суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки.

Відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів на підтвердження обставин викладених у постанові, спростування доводів позову, підтвердження вини позивача та правомірності винесеної постанови.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що будь-які фото, відео чи письмові матеріали на підтвердження обставин викладених у постанові не долучалися.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 29 березня 2018 року витребувано у відповідача фото та відеоматеріали про факт вчинення даного правопорушення.

Однак, вказана ухвала суду відповідачем не виконана.

Заперечуючи проти позову, відповідач обмеживши поданням відзиву, де вказав, що обставини викладені у постанові відповідають дійсності.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених у постанові, у тому числі відеоматеріалів реєстратора чи з нагрудних камер працівників поліції, які б підтверджували факти викладені у постанові.

Сама по собі постанова, без будь-яких інших належним та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у ній, не є достатнім та належним доказом на підтвердження правомірності винесеного рішення та вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, із змісту постанови не зрозуміло, які саме правила дорожнього руху, було порушено позивачем при перетині суцільної лінії. Вказані неточності не спростовані відповідачем у відзиві, у той час, коли позивач у позові зазначає про факт нечитабельності даної постанови.

Також, в оскаржуваній постанові невірно зазначено прізвище позивача « Аветісян».

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належним та достовірних доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, а саме обгін транспортного засобу, перетин суцільної лінії 1.1 дорожньої розмітки та вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова не обґрунтована належними та достатніми доказами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимог закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови серії БР № 448957 від 26 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( вул. Гетьмана Мазепи, 3/16 м.Тернопіль) до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції ( вул. Олега Кошового,2 м.Ужгород) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 448957 від 26 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 23 травня 2018 року

Головуюча