Справа № 607/1411/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 607/1411/18

22 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Іванченко В.В., Рабченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2018 адміністративну справу №607/1411/18 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області №20 від 16 січня 2018 року про накладення штрафу у сумі 1700 грн на фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 за порушення законодавства про рекламу - передано на розгляд Тернопільському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 прийнято до провадження зазначену адміністративну справу №607/1411/18, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання на 02.05.2018.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судовому засіданні по даній справі оголошувалася перерва до 22.05.2018 для подання сторонами додаткових документів та пояснень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 січня 2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийнято рішення № 20, яким за порушення частини 5 статті 8Закону України «Про рекламу»на позивача накладено штраф у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.Приймаючи оскаржуване рішення, суб'єкт владних повноважень посилається на те, що банер інформаційного характеру з написом «Знижки 50%» є рекламою. Проте,позивач вважає такий висновок відповідача хибним та таким, що не базується на нормах закону.

Крім того, позивачем зазначено, що неможливо зрозуміти, як відповідач дійшов висновку про необхідність накладення штрафних санкцій саме на ФОП ОСОБА_4, адже в матеріалах справи, на підставі котрих винесено оскаржуване рішення, не міститься жодного доказу про належність зафіксованого банера саме позивачу.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносиниє протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (аркуш справи - 50-52), просили позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснили, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області№20 від 16.01.2018 є правомірним та таким, що прийняте з дотриманням вимог законодавства на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством про рекламу. Посилаючись на мотиви, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву (аркуші справи - 29-32), поясненнях щодо строків застосування санкцій (аркуш справи - 66), представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, зазначили, що позивачем не надавалася будь-яка інформація чи пояснення щодо виявленого факту розміщення реклами з ознаками порушення законодавства про рекламу, хоча такий обов'язок передбачений ч.2 ст.26 Закону України "Про рекламу". При цьому вказали, що відповідач звертався до позивача з листами та листами-вимогами від 06.09.2017 №1935, 20.10.2017 №2333, 31.10.2017 №2416, 16.11.2017 №2564, 14.12.2017 №2857 щодо витребування необхідних документів по виявлених фактах порушення законодавства про рекламу та для дачі пояснень, однак позивач не прибула до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області та жодних пояснень і документів не надала. Пояснили, що посилання позивача про недотримання відповідачем під час складання протоколів про адміністративні правопорушення норм Кодексу України про адміністративні правопорушення є безпідставним, оскільки дана санкція є не адміністративною, а фінансово-господарською, і застосовується на підставі Закону України "Про рекламу" та "Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа 04 лютого 1999 року (свідоцтво про реєстрацію №003852). У відповідності договору оренди №1 від 01 липня 2017 року, долученому до матеріалів справи, позивачем використовується приміщення у м. Тернопіль, вул. Листопадова, 1, прим.37 як промтоварний магазин.

Як слідує з матеріалів справи та пояснень сторін, службовою особою Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області - провідним спеціалістом Ящуком О.В., - 14.08 2018 проведено фотофіксацію порушення норм законодавства про рекламу, а саме: за адресою вулиця Листопадова, 1 в місті Тернополі біля входу в магазин «Фелічіта» виявлено рекламу наступного змісту: «знижки до -50%» без відомостей про дату початку і закінчення знижки (арк. справи 33).

Надалі, 6 вересня 2017 року службовою особою Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області - провідним спеціалістом Ящуком О.В. складений протокол порушення законодавства про рекламу №20 про те, що за адресою: вулиця Листопадова, 1 в місті Тернополі, біля входу в магазин «Фелічіта» виявлено рекламу наступного змісту: «знижки до -50%» без відомостей про дату початку і закінчення знижки. Таким чином, порушено частину 5 статті 8 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару (аркуш справи - 5). До протоколу додана фотофіксація реклами від 14.08.2017 (аркуш справи - 6).

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області надсилався на адресу позивача лист про розгляд справи щодо порушення рекламного законодавства №1935 від 06.09.2017 та про необхідність в 5-денний термін з дня отримання листа прибути до Управління захисту прав споживачів та надати копії установчих документів, договір про виготовлення даної реклами та її вартості. Даний лист отриманий продавцем магазину "Фелічіта" 13 вересня 2017 року (аркуші справи - 34).

На підставі протоколу №20 від 06.09.2017 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області 06.10.2017 прийнято рішення №20 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (аркуш справи -35).

Відповідачем надсилались на адресу позивача повторні вимоги №2333 від 20.10.2017, №2416 від 31.10.2017 (аркуші справи - 36, 37), якими зобов'язано прибути уповноваженого представника позивача в Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області та надати копію свідоцтва про державну реєстрацію та договору щодо виготовлення даної реклами та її вартості. ОСОБА_4 факт отримання повторних вимог підтвердила.

На зазначені вимоги позивач надіслала на адресу відповідача відповіді від 07.11.2017 та від 18.11.2017, в яких попросила надати їй роз'яснення що правових підстав дій Головного управління, а після отриманого роз'яснення (лист-вимога від 16.11.2017 р. №2564) ФОП ОСОБА_4 в листі від 18.11.2017 ствердила, що жодних порушень законодавства про рекламу не здійснювала та ніякого відношення до зафіксованої працівниками управління Держпродспоживслужби біля входу в магазин «Фелічіта» реклами наступного змісту: знижка - 50% не мала. (аркуші справи - 39, 42).

Разом з тим, у листі Головного управління Держпродспоживслужби від 16 листопада 2017 року №2564 відповідачем вимагалося прибути до Управління захисту споживачів ФОП ОСОБА_4 або її уповноваженого представника та надати документи: письмові пояснення, затверджений макет реклами, документальне підтвердження вартості виготовлення реклами (акти виготовлених робіт, квитанції про сплату тощо), правила та умови проведення знижки, а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення. Даним листом також повідомлялося про проведення розгляду справи відносно ФОП ОСОБА_4 05 грудня 2017 року о 09:15 год. в приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області. Даний лист направлений позивачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 17 листопада 2017 року.

18 листопада 2017 року позивач звернулася з листом до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, в якому просила перенести дату для прибуття на інший час, у зв'язку із перебуванням за межами України в період з 19 листопада 2017 року по 15 грудня 2017 року.

Листом Головного управління Держпродспоживслужби від 14 грудня 2017 року №2857 позивача повідомлено про розгляд справи 16 січня 2018 року о 09:15 год.

16 січня 2018 року відбулося засідання справи про порушення законодавства про рекламу стосовно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (протокол засідання, аркуш справи - 45). Як вбачається зі змісту протоколу, розгляд вказаної справи відбувався за відсутності позивача.

За результатами розгляду прийнято рішення № 20 від 16.01.2018, відповідно до якого на фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 накладено штраф у розмірі 1700 грн. за порушення частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу» (аркуш справи - 3), а саме: за адресою по вулиці Листопадова,1 в місті Тернополі біля входу в магазин «Фелічіта» виявлено рекламу наступного змісту: «знижки до -50%» без відомостей про дату початку і закінчення знижки, адже згідно з частиною 5 статті 8 Закону України «Про рекламу» реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначаються відповідно до Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР (далі Закон № 270/96-ВР).

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 270/96-ВР, цей Закон регулює відносини, пов'язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

У відповідності по положень ст.1 Закону № 270/96-ВР, зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

В свою чергу, реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону № 270/96-ВР, реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.

Відповідно до частини 7 статті 8 Закону № 270/96-ВР розміщення інформації про виробника товару та/або товару місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно із частиною 5 статті 8 Закону № 270/96-ВР реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж, повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару. Проте, розміщений біля входу в магазин «Фелічіта» банер не можна вважати рекламою, оскільки він не містить відомостей про товар чи особу, чи місце надання знижок.

У свою чергу, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, серед іншого, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами (частина 1 статті 26 Закону № 270/96-ВР).

Частинами 1 та 2 статті 26 Закону № 270/96-ВР визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Слід зазначити, що органам у справах захисту прав споживачів не надано право здійснювати планові та позапланові заходи державного нагляду: перевірки, ревізії, огляди, обстеження та інші подібні дії.

Посадові особи Держпродспоживслужби та її територіальні органи, які розглядають справу про порушення законодавства про рекламу, мають право лише на отримання документів, усних чи письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також іншої інформації, яка стосується порушень законодавства про рекламу.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулюється Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 (надалі - Порядок №693).

У відповідності до п.п 9 п.2 Порядку №693, штрафи відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу" накладаються у таких розмірах: сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її виготовлення та/або розповсюдження. Вказана норма кореспондується також ч.6 ст.27 Закону №270/96.

Пунктом 8 Порядку №693 передбачено, що накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Згідно п.9 Порядку №693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

У відповідності до п.10 Порядку №693, протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, фотофіксація входу у магазин «Фелічіта» по вул. Листопадова, 1 в м. Тернопіль, біля входу в який виявлено рекламу зі змістом «знижки - 50%», здійснена 14 серпня 2017 року. Протокол порушення законодавства про рекламу відповідачем складено 06.09.2017, тобто, не в день виявлення порушення та не за місцем вчинення порушення, як це передбачено Порядком №693, а через 23 дні після виявлення (фотофіксації) такого порушення.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача стосовно того, що в період із моменту виявлення порушення - 14.08.2017 до дня складення протоколу - 06.09.2017, службовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області вчинялися дії щодо встановлення даних про особу порушника, та місцязнаходження об'єкту торгівлі - магазину "Фелічіта". Адже як слідує із тексту протоколу, жодної інформації про порушника не зазначено та доказів, що такі дії вчинялися суду не надано. Крім того, суд критично оцінює твердження щодо неможливості встановлення у момент виявлення порушення адреси такого об'єкту торгівлі, як підстави для не складення відповідно протоколу в момент виявлення порушення за місцезнаходження об'єкта торгівлі, або за місцезнаходження відповідача.

Відповідно до п. 13 Порядку №693 посадові особи Держспоживстандарту і його територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео-та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу.

Разом з цим, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V) визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною другою статті 2 Закону № 877-V визначені відносини, на які дія цього Закону не поширюється. Серед перелічених відносин відсутні такі, що виникають під час здійснення нагляду (контролю) у сфері реклами.

У відповідності із вимогами статті 7 Закону № 877-V передбачено розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю). Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).

Отже, Законом № 877-V затверджено вичерпний перелік розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю), які він уповноважений приймати в процесі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Такої форми документа як протокол про порушення Законом № 877-V не передбачено.

Суд вважає, що заходи державного контролю за дотриманням законодавства України про рекламу повинні здійснюватися в рамках Закону № 877-V. Натомість, посадові особи територіальних органів Держспоживінспекції України здійснюють державний нагляд (контроль) без дотримання вимог цього Закону, зокрема, за відсутності затверджених критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності, уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення заходів державного нагляду (контролю), планів державного нагляду (контролю), розпорядчих документів щодо такого контролю і т. ін.

слід також відмітити, що відповідачем заходи на усунення виявленого в ході фотофіксації порушення не вживались, та докази щодо винесення приписів - обов'язкових для виконання у визначені строки письмових вимог органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства, не надано.

Як наслідок, посадовими особами Держспоживінспекції України на власний розсуд здійснено заходи державного нагляду (контролю), складено протокол про порушення законодавства про рекламу, форма якого не затверджена жодним нормативним актом, більш як через 20 днів після фотофіксації такого порушення та накладено штрафні санкції на суб'єкта господарювання.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі "ОСОБА_3 проти України" від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі "Огороднік проти України" від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі "Єрохіна проти України" від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_4 у встановленому порядку, зокрема шляхом складення відповідно акту, а тому суд вважає, що відповідач не довів порушення позивачем "поза розумним сумнівом" законодавства про рекламу наданими доказами фотофіксації такого порушення та протоколом, форма якого не затверджена та який складений більш як через 23 дні після такої фотофіксації (дати виявлення порушення).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними та обґрунтовані, відповідно позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль, 46008, ) про скасування рішення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль, 46008, ) №20 від 16 січня 2018 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп. на фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.