Справа № 812/723/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 травня 2018 року

Київ

справа № 812/723/17

адміністративне провадження №К/9901/49094/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 у справі №812/723/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги по єдиному внеску на загальнодержавне соціальне страхування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 у травні 2017 року звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-2023-17 від 15.08.2017 про сплату заборгованості по єдиному внеску на загальнодержавне соціальне страхування в сумі 29828,80грн.

Луганський окружний адміністративний суд постановою від 28.11.2017 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправною та скасував вимогу Головного управління ДФС у Луганській області №Ф-2023-17 від 15.08.2017 про сплату боргу (недоїмки) в частині зобов'язання ОСОБА_2 сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску та штрафу за період з ІІ кварталу 2014 року по 31.07.2017 в сумі 15007,37грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 27.03.2018 залишив постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 без змін.

Головне управління ДФС у Луганській області 23.04.2018 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статтей 6, 10, пункту 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», частини п'ятої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №812/723/17 є вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-2023-17 від 15.08.2017 про сплату заборгованості по єдиному внеску на загальнодержавне соціальне страхування в сумі 29828,80грн.

Правова позиція у подібних правовідносинах викладена в рішенні Верховного Суду від 30.03.2018 у зразковій справі Пз/9901/22/18 (812/292/18).

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Отже, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду постанови Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі щодо оскарження вимоги Головного управління ДФС у Луганській області від 15.08.2017 №Ф-2023-17 про сплату заборгованості по єдиному внеску на загальнодержавне соціальне страхування в сумі 29828,80грн., не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Луганській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 у справі №812/723/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги по єдиному внеску на загальнодержавне соціальне страхування.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк