Справа № 813/6261/15
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2018 року

Київ

справа №813/6261/15

адміністративне провадження №К/9901/25485/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.12.2015 (головуючий суддя - Сасевич О.М.)

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2016 (головуючий суддя - Ільчишин Н.В., судді - Пліш М.А., Шинкар Т.І.)

у справі 813/6261/15

за поданням Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС

до Державного підприємства «Львіввугілля»

про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ) звернулася до суду з поданням до Державного підприємства «Львіввугілля» (далі - ДП «Львіввугілля») про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках.

В обґрунтування подання зазначено, що у зв'язку з існуванням у ДП «Львіввугілля» податкового боргу, СДПІ прийняла рішення про опис майна боржника у податкову заставу від 24.11.2015 № 5496/28-06-23/413. З метою здійснення опису майна відповідача у податкову заставу, податковий керуючий здійснив виїзд за адресою ДП «Львіввугілля», проте начальник підприємства не надав податковому керуючому документів, необхідних для такого опису, унеможлививши виконання ним своїх повноважень.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 01.12.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2016, у задоволенні подання відмовив.

Судові рішення мотивовані тим, що керівник відокремленого підрозділу ДП «Львіввугілля» не вчиняв дій, спрямованих на недопуск податкового керуючого чи ненадання документів, а лише відмовився від підпису акта опису майна, що має інші наслідки. Крім того, суди встановили, що усі активи відповідача уже перебувають у податковій заставі, а чинним законодавством не передбачено можливості одночасної (подвійної) застави того ж майна платника, у зв'язку з чим підстави для задоволення подання СДПІ відсутні.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, СДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про задоволення подання. Касаційна скарга обґрунтована доводами, викладеними в поданні.

Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

19.02.2018 справу в порядку, передбаченому пунктом 4 частини 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції, що діє з 15.12.2017), передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Львіввугілля» перебуває на обліку в СДПІ, що підтверджується довідкою про взяття на облік (форма № 4-ОПП) від 25.11.2015 №117.

Відповідно до довідки №б/н, б/д, станом на 26.11.2015 за ДП «Львіввугілля» обліковується податковий борг у загальному розмірі 297 382 357,67 грн.

24.11.2015 начальник СДПІ прийняв рішення про опис майна у податкову заставу №5496/28-06-23/413. Вказане рішення відповідач отримав 26.11.2015, що не заперечується сторонами.

Відповідно до підпунктів 89.2 та 89.3 статті 89 Податкового кодексу України (далі - ПК України), з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 №572, у разі відмови платника податків від підписання акта опису майна такий опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих. Понятими не можуть бути працівники органів доходів і зборів або правоохоронних органів, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України «Про виконавче провадження».

Заявник мав право здійснити опис майна з залученням двох понятих. Водночас, доказів неможливості складення такого опису (активної форми протидії відповідача здійсненню опису) позивачем не надано.

Пунктом 89.4 статті 89 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Таким чином, зі змісту наведеної норми вбачається, що підставами для складення акта відмови платника податків від опису майна у податкову заставу та, як наслідок, звернення до суду з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є недопущення податкового керуючого для здійснення опису та ненадання необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий керуючий з метою здійснення опису майна відповідача у податкову заставу 26.11.2015 здійснив виїзд за адресою відокремленого підрозділу «Вантажно-транспортного управління» ДП «Львіввугілля».

Суди попередніх інстанцій встановили, що керівник відокремленого підрозділу відповідача надав податковому керуючому відомості про наявність основних засобів. При цьому для зручності вказані відомості податковому керуючому були також надані на електронному носії інформації.

Однак 26.11.2015 о 15 год. 30 хв. податковий керуючий склав акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу №2, в якому зазначив, що платник податків ДП «Львіввугілля» (відокремлений підрозділ «Вантажно-транспортне управління») за наявності законодавчих підстав відмовив у здійсненні опису майна у податкову заставу та/або не надав документи, необхідні для такого опису.

Водночас, з долучених до матеріалів подання доказів вбачається, що відповідач надав позивачу письмові пояснення №1/1214 від 26.11.2015 щодо опису майна відокремленого підрозділу, в яких повідомив, що керівник останнього відмовився лише від підпису акта опису майна від 26.11.2015, оскільки не видається за можливе вилучити металоємкі основні засоби та надати їх у податкову заставу, так як останні використовуються виключно у виробничій діяльності для обслуговування перевезень вугілля шахт Червонограда і Нововолинська Волинської області та інших виробничих підрозділів ДП «Львіввугілля».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відповідачем не було вчинено жодних дій, спрямованих на недопуск податкового керуючого для здійснення опису майна чи ненадання документів для цього, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, керівник відокремленого підрозділу ДП «Львіввугілля» відмовився лише від підпису акта опису майна, що має інші наслідки відповідно до приписів пункту 89.3 статті 89 ПК України.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 89.3 статті 89 ПК України, відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Між тим, враховуючи відмову представника платника податків від підписання акта опису майна, його не було складено із залученням понятих.

Крім того, згідно з копією витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №41985900 від 25.09.2013 суди попередніх інстанцій встановили, що усі активи ВП «Вантажно-транспортне управління» ДП «Львіввугілля» включені у податкову заставу строком до 03.06.2016.

Тобто станом на дату прийняття позивачем рішення про опис майна у податкову заставу усі активи відокремленого підрозділу відповідача вже перебували у податковій заставі. Однак чинним податковим законодавством не передбачено можливості одночасної (подвійної) застави того ж майна платника податків, а СДПІ не спростувала наведеного та не надала відомостей щодо того, чи знято податкову заставу, зареєстровану 03.06.2011 до боржника.

Враховуючи вищенаведене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні подання контролюючого органу, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами наявність визначених ПК України підстав для застосування зупинення видаткових операцій на рахунках ДП «Львіввугілля».

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, натомість доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.12.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2016 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова