Справа № 734/84/18
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 734/84/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.,

секретар судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України та просить:

- визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у додатковому нарахуванні (до раніше встановленої пенсії) пенсії із сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати;

- зобов'язати відповідача здійснити додаткове нарахування пенсії із сум, що включають в себе матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, згідно із Законом України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виходу на пенсію, тобто у розмір 90%).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове про задоволення позову.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 10.05.2011 перебуває на обліку в Бобровицькому ОУПФ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 90% суми заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, на запит ОСОБА_3 Головним управлінням статистики у Чернігівській області листом від 01.12.2017 за № 01-08/1352-17 було надано, в тому числі, копію довідки від 01.12.2017 № 188 про суми індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань (а.с.4, 5-6).

З врахуванням викладеної в довідці інформації, ОСОБА_3 звернулась до Бобровицького ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Листом від 05.01.2018 за № 46/04 Бобровицьке ОУПФ відмовило позивачу у здійсненні вищевказаного перерахунку пенсії, оскільки з 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», в тому числі щодо права державних службовців на перерахунок пенсії. Також, втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, якою був передбачений перерахунок пенсій непрацюючим державним службовцям, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Таким чином, на даний час діючим законодавством України не визначено активного права позивача на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», як і не передбачено підстав, порядку реалізації та обов'язків Пенсійного фонду України щодо такого перерахунку (а.с. 14-15).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_3 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та не включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Однак, як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Головного управління статистики у Чернігівській області від 01.12.2017 № 188, на підставі якої ОСОБА_3 просить здійснити їй перерахунок раніше призначеної пенсії, та яка надавалась до Бобровицького ОУПФ, остання не містить інформації про нарахування на матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексації страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.5-6).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Також відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року по справі № 375/779/17 адміністративне провадження №К/9901/24350/18.

Разом з тим, з наявної в матеріалах справи довідки Головного управління статистики у Чернігівській області від 01.12.2017 № 188, на підставі якої ОСОБА_3 просить здійснити їй перерахунок раніше призначеної пенсії, та яка надавалась до Бобровицького ОУПФ, вбачається, що вона дійсно не містить інформації про нарахування на матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексації страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Посилання апелянта на отримання від Головного управління статистики у Чернігівській області нової довідки від 14.03.2018 року №26, колегією суддів до уваги не береться, оскільки така для перерахунку пенсії не надавалась до Бобровицького ОУПФ.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко