Справа № 810/10/18
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 810/10/18
Провадження № 2-а/359/107/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Рябоконь А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області полковника ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :
У січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 115 від 19 грудня 2017 року, винесену Військовим комісаром Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області полковником ОСОБА_2 про визнання винним ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень( а.с.2-5).

В обґрунтування вимог зазначив, що 19 грудня 2017 року військовим комісаром Бориспільського ОМВК Київської області Горбач Р.Я. винесено постанову №115 про визнання його винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Дану постанову вважає необґрунтованою, безпідставною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 05.12.2017 року відносно позивача працівниками ОМВК Київської області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 210-1 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.9 ст.29 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», не прибув до військового комісаріату вчасно. Зазначив, що жодних повісток про виклик до Бориспільського ОМВК він отримував, про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення йому відомо не було, так як при складанні він присутній не був, права та обов`язки йому не роз`яснювалися. Копію протоколу про адміністративне правопорушення отримав поштою 10.12.2017 р. Копію постанови по справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2017р. було ним отримано лише 24.12.2017 р. Також зазначив, що при винесенні даної постанови відповідачем не було дотримано вимог КУпАП, не проведено всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, що свідчить про порушення військовим комісаром його конституційного права на захист та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 січня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області( а.с.1).

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Також підтримав свою відповідь на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо позову та просив відмовити у його задоволенні. Підтримав поданий до суду відзив на позовну заяву(а.с.29-31), відповідно до якого зазначив, що підставою для складання адміністративного протоколу, згідно Інструкції з організації та ведення районними (міськими) військовими комісаріатами проваджень у справах про адміністративні правопорушення, є акт про оповіщення військовозобов`язаного. На підставі такого акту від 14.11.2017 року і було складено 05.12.2017 року адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , який т.в.о. військового комісара ОСОБА_3 05.12.2017 року разом з повідомленням про час та місце розгляду справи було надіслано позивачу. Тому посилання позивача, що не повідомлявся про складання протоколу та про розгляд адміністративної справи не відповідає дійсності. Крім того, оскаржувана постанова від 19.12.2017 р. містить всі відомості, передбачені ст.238 КУпАП, і відсутність у ній конкретизованих відомостей про час та місце вчинення адмінправопорушення не становить порушень закону, так як вона не стосується сфери забезпечення дорожнього руху.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У судовому засіданні встановлено, що 05 грудня 2017 року головним спеціалістом мобілізаційного відділення Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області Жомір О.М. у присутності т.в.о. заступника військового комісара-начальника мобілізаційного відділення Бориспільського ОМВК Осипенко М.С., стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210-1КУпАП.( а.с.8).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п.9 ст.29 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: був оповіщений представником Рогозівської сільської ради та не прибув до військового комісаріату вчасно. Також у протоколі зазначено, що пояснення отримати не вдалося, так як правопорушник не з`явився, протокол складено у відсутності особи на підставі копії акту про оповіщення та копії облікової картки.

Крім цього у протоколі зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться о 11.30 год. 19 грудня 2017 року у приміщенні Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області за адресою: АДРЕСА_1 , а також, що другий примірник протоколу направлено поштою за вих. 2/1/2891 від 05.12.2017 р.( а.с.8).

Та обставина, що копія протоколу надійшла позивачу до зазначеної в протоколі дати розгляду -19.12.2017, визнана позивачем.

19.12.2017 року Військовим комісаром Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області полковником ОСОБА_2 винесено постанову №115 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 510 гривень. Відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови та його особистий підпис відсутні, однак зазначено що копію постанови надіслано поштою за вих.. № 1/1/3148(а.с. 10).

Факт отримання копії постанови від 19.12.2017, визнаний позивачем. За змістом позовної заяви копія постанови отримана позивачем 24.12.2017.

Надаючи оцінку встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - у вигляді накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, згідно п.9 ст.29 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату (органу Служби безпеки України) на прибуття для призову на збори, зобов`язані прибути в пункт і в строк, зазначені у повістці. Керівники підприємств, установ, організацій та навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форми власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття військовозобов`язаних до визначених пунктів збору. Поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори в пункт і в строк, установлені військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921, призовники і військовозобов`язані повинні:

-перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах, за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- прибувати за викликом районних (міських) військових комісаріатів на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) військових комісаріатів), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами.

Згідно із ч.2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У разі оформлення протоколу, останній складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно із положенням частини 2 статті 254 КУпАП.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом достовірно встановлено, що у відповідності до п.9 ст.29 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про прибуття до військового комісаріату в установлений пункт та строк, оскільки повісток, інших письмових документів про виклик до військового комісаріату йому не вручалось.

Ця обставина представником відповідача не оспорюється.

Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження належного сповіщення позивача про необхідність з`явитисядо Бориспільського ОМВК на збори, відповідачем суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

Одночасно, суд звертає увагу, що п.9 ст.29 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачено повідомлення військовозобов`язаного актом про оповіщення, тому даний акт , який позивачу не вручався,не може слугувати доказом вчинення позивачем інкримінованих йому дій.

З цих підстав, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що підставою для складання адміністративного протоколу, відповідно до Інструкції з організації та ведення районними(міськими) військовими комісаріатами проваджень у справах про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних сил України № 5 від 09.01.2015, є акт про оповіщення (усне повідомлення) військовозобов`язаного.

Крім того, у зазначеній Інструкції відсутні посилання, а відповідно, не передбаченопідстав та порядку складання, такого документу як акт про оповіщення військовозобов`язаного (а.с.46-52).

Окрім того, суд звертає увагу, що чинним КУпАП не передбачено можливості направлення протоколу про адміністративне правопорушення особі поштою, а отже протокол має складатися в присутності особи за її належного повідомлення з дотриманням вимог ст.ст.256,268 КУпАП, чого в даному випадку дотримано не було.

Таким чином, судом встановлено, що розгляд справи відбувався з порушенням процедури розгляду адміністративної справи, передбаченої нормами КУпАП.

Так, Військовий комісар не отримав поясненням позивача, та без будь-яких належних і допустимих доказів, прийшов до висновку, що позивачем порушено п.9 ст.29 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», та в порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності, покладається на відповідача.

Відповідачем таких доказів надано не було, а встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.201 КУпАП відбулось без належних підстав та з порушенням встановленого КУпАП порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

Згідно ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що постанова № 115 від 19 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішення винесене за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, є необґрунтованим та упередженим, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова Військового комісара Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату скасуванню.

З урахуванням вимог ст.ст.247 КупАП, а також враховуючи положення ч.2 ст. 9, ч.3 ст. 286 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 74-77, 139,241-246,250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №115 від 19 грудня 2017 року, винесену Військовим комісаром Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області полковником ОСОБА_2 про визнання винним ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Повний текст рішення виготовлений 21.05.2018.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Муранова-Лесів