Справа № 607/6303/18
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2018 Справа №607/6303/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Гончаренко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернувся до Управління патрульної поліції у місті Тернополі ДПП, надалі відповідач, з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.03.2018р. серії БР №529005.

Згідно заяви від 22.05.2018р. ОСОБА_1 просить розглядати справу без його участі, адміністративний позов задовольнити. В обґрунтування поданого позову посилається на ті обставини, що працівником поліції не доведено факту порушення ним Правил дорожнього руху, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, суть правопорушення, яке вказане в оскаржувані постанові не відповідає обставинам події, не підтверджене ніякими доказами, що є неприпустимим, вказує на порушення норм чинного законодавства, а саме зазначає, що інспектор поліції не показав на відео, що це саме автомобіль позивача, відеозйомка була проведена з боку таким чином, що не видно номерних знаків, транспортний засіб не був зупинений на місці події, а через декілька кілометрів, а отже, неможливо ідентифікувати транспортний засіб, який нібито порушив Правила дорожнього руху. Зважаючи на викладені у адміністративному позові обставини, просить його позов задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у місті Тернополі ДПП в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У встановлений в ухвалі суду термін відзиву на адміністративний позов не подав, а тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 березня 2018 року поліцейський роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №529005, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

У постанові від 30.03.2018р. поліцейський вказав, що ОСОБА_1 30.03.2018 року о 18 год. 20 хв. на автомобільній дорозі «М-19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече 343 км», керуючи транспортним засобом марки «Шкода Фабіа» номерний знак АА 4089МС здійснив обгін автомобіля ближче 100 метрів до пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 5.35.2 «Пішохідний перехід», а також на перехресті перетнув дорожню розмітку 1.1 «вузька суцільна лінія», чим порушив вимоги п. 14.6 (В), 14.6 (А) та 8.5.1 Правил дорожнього руху України.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до п.п. 1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які вїзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Пункти «А» та «В» 14.6 Правил дорожнього руху встановлюють, що обгін заборонено на перехресті та ближче ніж за 100м. поза населеним пунктом.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за такі порушення водіями транспортних засобів: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за: порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Проте, як вбачається із тексту постанови від 30.03.2018р. серії БР №529005 поліцейським, який, нібито виявив порушення гр. ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та встановив наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП не долучено доказів, із яких можна встановити, яким чином інспектор поліції визначив встановлену п. «в» п. 14.6 Правил дорожнього руху відстань, а також не долучено пояснення водія автомобіля, якого нібито обігнав ОСОБА_1 Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 інспектором поліції не був зупинений на місці події, що не дає можливості достовірно пересвідчитись у викладених у постанові інспектора обставин. У встановлений судом термін відповідач відзиву із доказами не подав. Інших доказів в підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення немає і судом не здобуто.

Під час судового розгляду відповідачем не подано доказів в спростування доводів позивача, не підтверджено належними і допустимими доками законність, обгрунтованість прийняття постанови від 30.03.2018р., постанова поліцейського не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, а відтак, застосовуючи положення ст. 62 Конституції України, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 242, 244, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 77, 247, 251, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 30.03.2018р. серії БР №529005про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. штрафу за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 22 травня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_3