Справа № 826/7927/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 травня 2018 року м. Київ № 826/7927/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву у справі

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві
про зупинення стягнення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою б/н від 22.05.2018 «Про забезпечення позову» до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, в якій просить:

зупинити стягнення на підставі вимоги № Ф-4014-17 від 12.01.2018 виданої Головним ДФС у м. Києві у виконавчому провадженні ВП № 56287193.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив, що 27.04.2018 Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва ГТУ юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП № 56287193, про що винесено відповідну постанову. У постанові вказано, що підставою для відкриття виконавчого провадження є вимога № Ф-4014-17 від 12.01.2018, видана Головним управління ДФС у м. Києві про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у м. Києві боргу в сумі 54 220,01 грн. (далі - Вимога).

Поряд з цим, позивач відмічає, що відповідачем прийнято рішення про відкриття провадження ВП № 56287193 на підставі рішення контролюючого органу - вимоги № Ф-4014-17 від 13.04.2017, стосовно якої вже є рішення про її скасування, ухвалене Окружним адміністративним судом м. Києва від 26.12.2017 по справі № 826/5985/17.

Як стверджує позивач, у виконавчому провадженні ВП № 56287193 вже накладено арешт на все його майно і в будь-який час може бути звернуто стягнення на таке майно та відповідно проведено його реалізація для задоволення вимог стягувача, що є передчасним. А тому, за переконанням позивача, існує наявність очевидних ознак протиправності дій і рішень суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням і дією.

Вирішуючи по суті подану позивачем заяву, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах заяви докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши зазначені норми, приймаючи до уваги, по-перше, що виконавче провадження ВП № 56287193 відкрито на підставі вимоги № Ф-4014-17 від 12.01.2018, однак не вимоги № Ф-4014-17 від 13.04.2017, по-друге, з урахуванням того, що викладені позивачем в заяві обставини, по суті, стосуються правових питань невчинення Головним управлінням ДФС у м. Києві дій з проведення коригування в облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника, зокрема, позивача, по-третє, оскільки з наданої до заяви вимоги № Ф-4014-17 від 12.01.2018 не видно про її винесення згідно вимоги № Ф-4014-17 від 13.04.2017, суд вважає, що недоведеними є викладені в заяві твердження очевидності ознак протиправності дій та рішень відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви б/н від 22.05.2018 «Про забезпечення позову».

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України може бути оскаржено.

Суддя К.С. Пащенко