Справа № 355/604/18
Суддя: Лисюк О. Д.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/604/18
Провадження № 2-а/355/23/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисюка О.Д.

за участю секретаря судового засідання Лунгул Т.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа старший лейтенант поліції інспектор УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом стверджуючи, що інспектором управління патрульної поліції у м. Києві ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 була ухвалена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ВР №238018, в якій зазначено, що ОСОБА_1 25.04.2018 року в 11 год.55 хв. керуючи транспортним засобом автомобілем SKODA OKTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Володимирській,15 здійснив стоянку транспортного засобу у другій смузі руху в звязку з чим створив перешкоду для інших транспортних засобів, чим порушив п.15.4 Правил дорожнього руху чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись із постановою, позивач 26 квітня 2018 року звернувся до Баришівського районного суду з позовом вважаючи, що постанова від 25.04.2018 року винесена інспектором управління патрульної поліції у м. Києві ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 була ухвалена з порушенням норм та вимог чинного законодавства, зокрема при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за які законом встановлено адміністративну відповідальність.

Просить суд визнати дії працівника поліції неправомірними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, ухвалену 25.04.2018 року інспектором управління патрульної поліції у м. Києві ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги викладені в позовній заяві підтримав повністю та просить суд адміністративний позов задовольнити в повному обємі.

Представник відповідача управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції та відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи в судове засідання не зявилися поважності причин своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАСУ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, проглянувши відеозапис обставин складання постанови про адміністративне правопорушення зафіксований позивачем суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 3 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Санкція вказаної статті передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР №238018 від 25.04.2018 року ОСОБА_1 здійснив стоянку у другій смузі руху, чим створив перешкоду для інших транспортних засобів, порушивши п.15.4.

При цьому суд звертає свою увагу на ту обставину, що в оскаржуваній постанові не зазначено якого саме закону чи підзаконного нормативного правового акту стосується пункт 15.4 на який посилається особа, яка наділена правом на складання постанови про адміністративне правопорушення, а тому на думку суду, ухвалена постанова по самій своїй суті є не конкретною та не може визнаватися законною.

Окрім того, факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини роти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті » встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проглянувши в судовому засіданні наданий позивачем відеозапис обставин складання самої постанови по справі про адміністративне правопорушення суд приходить до висновку про порушення самої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так згідно п. 1 розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 9 та п. 10 розділу З Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, яку проводив інспектор управління патрульної поліції у м. Києві ст. лейтенант поліції ОСОБА_2, не дотримані.

Відповідно до ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно правових відносин має право звернутися до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд вважає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що позивачем дійсно були порушені норми ч.3 ст. 122 КУпАП.

Також суд зазначає, що всі сумніви відносно доведеності вини слід тлумачити на користь особи, а не субєкта владних повноважень, оскільки вказаний конституційний принцип, поряд з іншими, є гарантією захисту від безпідставного притягнення осіб до юридичної відповідальності.

В ході судового розгляду справи стороною відповідачів не спростовано доводів позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та не наведено доказів правомірності рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що інспектором управління патрульної поліції у м. Києві ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 справу розглянуто поверхово, рішення прийнято без ретельної перевірки обставин вчинення адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова серії ВР № 238018 від 25.04.2018 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не може вважатись законною та обгрунтованою і підлягає скасуванню.

При цьому суд вважає, що вимоги позивача в частині закриття провадження по справі не підлягають до задоволення оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Така позиція суду узгоджується з висновками судів апеляційної та касаційної інстанції, які були викладені в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року у справі № 753/17124/16 та ухвалах Вищого адміністративного суду України від 28.12.2016 року у справі № К/800/36352/16 та від 11.07.2017 року у справі № 760/11627/16-а.

Керуючись ст.ст.6,17,19,69,71,86,104,106,162 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.2 ст.122, ст.247, ст.251,284 КУпАП суд, -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа старший лейтенант поліції інспектор УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Серії ВР №238018 від 25.04.2018 року, ухвалену старшим лейтенантом поліції, інспектором УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_2, про накладення штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень, відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП за порушення вимог безпеки дорожнього руху.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.05.2018.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_3