Справа № П/811/152/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2018 року справа № П/811/152/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.,

суддів: Чабаненко С.В. Чумака С.Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі №П/811/152/18 (головуючий 1-ї інстанції Брегей Р.І., ухвала складена в повному обсязі 16 березня 2018 року в приміщенні Кіровоградського окружного адміністративного суду в м.Кропивницький) за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Знамянського міськвиконкому про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 11.01.2018 року (згідно штампу на відповідному поштовому конверті) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Фінансового управління Знамянського міськвиконкому, в якому просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію за затримку розрахунку при звільненні, обраховану шляхом множення середньоденного заробітку на кількість днів затримки по день фактичного розрахунку у сумі 85474,99 грн..

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження.

16.03.2018 року у судовому засіданні першої інстанції представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №2-а/389/87/16.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у Знамянському міськрайонному суді Кіровоградської області розглядалася адміністративна справа №2-а/389/87/16 за позовом ОСОБА_1 до Знамянської міської ради, міського голови м.Знамянка Кіровоградської області ОСОБА_2, виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області, фінансового управління виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області за вказаним позовом 23 січня 2018 року прийнято рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. На зазначене рішення позивач подала апеляційну скаргу. У разі задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 в адміністративній справі №2-а/389/87/16 та адміністративного позову ОСОБА_1 у справі №П/811/152/18 виникне подвійний розрахунок та стягнення середнього заробітку при розрахунку.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року клопотання представника відповідача задоволено та зупинено провадження у справі №П/811/152/18 до набрання законної сили судовим рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 січня 2018 року у справі №2-а/389/87/16 за позовом ОСОБА_1 до Знамянської міської ради та фінансового управління Знамянського міськвиконкому про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування підстав та предмету позову, без зясування та належного обґрунтування причин обєктивної неможливості розгляду справи до розгляду іншої справи, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання про зупинення провадження у справі.

Відповідач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін. Також відповідач просив розглянути справу без його участі.

Позивач та представник відповідача про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З урахуванням зазначених норм, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу на ухвалу суду щодо зупинення провадження у справі в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що від вирішення справи №2-а/389/87/16 залежить розгляд справи №П/811/152/18 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У разі задоволення апеляційної скарги та позову ОСОБА_1 у справі №2-а/389/87/16 про поновлення на роботі, їй буде обрахований та сплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, який розпочався з наступного дня після звільнення. У такому разі постане питання щодо виплати її двох середніх заробітків за один і той же період у часі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно абзацу першого статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до абзацу першого статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно абзацу другого статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З урахуванням зазначених норм, у разі задоволення позову ОСОБА_1 у справі про поновлення її на посаді, будуть відсутні підстави для стягнення на її користь компенсації за затримку розрахунку при звільненні, оскільки, в такому випадку, на її користь буде стягнуто середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обєктивно неможливо розглянути справу про стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації за затримку розрахунку при звільненні до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, про поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до приписів пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну не можливість розгляду справи у випадку, коли зібранні докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції зупинив провадження у справі за наявності підстав, передбачених статті 236 Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливість оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі після її перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 236, 243, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі № П/811/152/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі № П/811/152/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак