Справа № 804/8416/14
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2018 року

Київ

справа №804/8416/14

касаційне провадження №К/9901/7319/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Восток» (далі - Підприємства) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015 (головуючий суддя - Круговий О.О., судді - Богданенко І.Ю., Дадим Ю.М.) у справі за позовом Приватного підприємства «Восток» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ) про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Підприємство звернулось до суду з позовом до ДПІ, у якому просило: визнати протиправними дії ДПІ щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за лютий 2014 року, за результатами якої був складений акт від 30.05.2014 №1149/04-65-22-03/30228888; визнати протиправними дії ДПІ щодо складання акта перевірки від 30.05.2014 №1149/04-65-22-03/30228888.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Підприємство послалось на відсутність у ДПІ підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки наказ про її проведення скасований судовим рішенням.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 19.01.2015 позовні вимоги задовольнив частково: визнав протиправними дії ДПІ щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за лютий 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Висновок суду в частині задоволення позовних вимог мотивований тим, що перевірку Підприємства здійснено на підставі протиправного та скасованого в судовому порядку наказу керівника податкового органу про її проведення.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 14.05.2015 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скасування акта перевірки та визнання протиправними дій ДПІ не є безумовною та обов'язковою підставою для скасування акта перевірки та визнання протиправними дій податкового органу щодо проведення перевірки.

Підприємство оскаржило рішення суду апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 12.08.2015 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що складання посадовими особами ДПІ акта перевірки при тому, що наказ про її проведення був скасований у судовому порядку, нівелює правову норму, яка гарантує платнику податків право на захист власних інтересів від проведення перевірки, здійсненої з порушенням податкового законодавства.

Відповідач своє процесуальне право на подання відзиву на касаційну скаргу не реалізував.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 03.05.2018 прийняв касаційну скаргу Підприємства до провадження та призначив справу до розгляду у порядку письмового провадження з 08.05.2018.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що 19.05.2014 ДПІ на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України прийнято наказ №349 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за лютий 2014 року».

У період з 23.05.2014 року по 29.05.2014 року ДПІ було здійснено призначену перевірку, за результатами якої складений акт від 30.05.2014 №1149/04-65-22-03/30228888.

У той же час, наказ ДПІ від 19.05.2014 №349 був оскаржений Підприємством у судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2014 року у справі №804/7439/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 року, адміністративний позов Приватного підприємства «Восток» задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у Кіровському районі міста Дніпропетровська від 19.05.2014 №349 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства «Восток» щодо дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за лютий 2014 року».

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Зміст наведеного правового регулювання свідчить про встановлення переліку умов, дотримання яких є обов'язковим для проведення перевірки. Відтак, той факт, що законодавцем чітко регламентовано процедури допуску до перевірки, свідчить і про існування у платника права оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього.

Відтак, проведення перевірки у період оскарження у судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення є нівелюванням зазначеного права платника податку.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, податковий орган фактично здійснив перевірку на підставі наказу, який судовим рішенням від 17.06.2014 року визнаний протиправним та скасований судом.

Оцінюючи відповідність таких дій податкового органу приписам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), які закріплюють матеріально-правові засади діяльності суб'єкта владних повноважень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржувані дії ДПІ вчинені не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з огляду на що обґрунтовано визнав їх протиправними.

Крім того, наведений висновок про наявність у платника права оскаржувати рішення про призначення перевірки стосовно нього, закріплює за таким платником, відповідно, і право на оскарження дій щодо вже здійсненої перевірки у випадку недотримання податковим органом умов, які надають йому право її розпочати.

За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність позивачем факту порушення його прав шляхом проведення перевірки без наявності визначених Законом підстав не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З урахуванням наведеного касаційна скарга Підприємства підлягає задоволенню, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015 підлягає скасуванню, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 - залишенню в силі.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 349, ст. 352, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Восток» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015 скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна