Справа № 638/4849/18
Суддя: Шестак О. І.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/4849/18
Провадження № 2-а/638/386/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018

15.05.2018 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

за участю секретаря - Гармаш К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про визнання незаконним винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і її скасування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Алтухова О.Г., в якому просить визнати дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - незаконними; визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №188931 від 31.03.2018 р. про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. такою, що не відповідає чинному законодавству, і скасувати її дію; закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 31.03.2018 р., в 08:16 год., в м. Харкові, інспектором роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Алтуховим О.Г. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №188931 від 31.03.2018 р. про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Підставою для винесення постанови зазначено не виконання водієм знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», що є порушенням п. 8.4 Правил дорожнього руху України.

Вказані дії відповідача щодо винесення зазначеної постанови позивач вважає протиправними.

ОСОБА_1 вказує, що при виїзді з окружної дороги, в напрямку виїзду на головну дорогу (М-03) «Харків-Київ», в бік см Пісочин, побачивши знак пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», він врахував його значення і виконав його вимоги, але перед цим здійснив незначний об'їзд ділянки, де виникло значне пошкодження дорожнього покриття (яма), з тієї причини, що транспортний засіб, яким він керував перебуває у нього у володінні і користуванні, а не на праві власності, тому він відповідає за його схоронність і цілісність перед його власником.

Позивач вказує, що він виконав вимогу знаку 2.2, здійснив зупинку, а також перед виїздом на головну дорогу пересвідчився, що його рух буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, що своїми діями він не створює аварійну ситуацію або іншу небезпеку для учасників дорожнього руху.

Також позивач наголошує, що виїзд на головну дорогу (М-03) «Харків-Київ», в бік смт Пісочин технічно неможливо здійснити без фактичної зупинки, а тому висновки відповідача про наявність в його діях правопорушення позивач вважає упередженими і неправомірними.

ОСОБА_1 вказує, що відповідачем в ході їх сілкування були допущені порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме він не представився належним чином; не роз'яснив права і обов'язки позивача, перш ніж перейти до розгляду справи; не надав можливості звернутися за правовою допомогою; не вислухав і не взяв до уваги пояснення позивача; не з'ясував наявність/відсутність вини в його діях, а також обставин, що пом'якшують відповідальність; не врахував дані щодо позивача, які мають значення для розгляду справи; не надав відповідь на запитання позивача щодо значного пошкодження дорожнього покриття; не обґрунтував свою думку стосовно наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення; склав і виніс постанову з порушенням процедури її складання.

Також позивач вважає, посилаючись на роз'яснення Конституційного суду України і положення КУпАП, що відповідачем було неправомірно застосоване скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 вважає, що викладене свідчить про складення постанови на основі припущень відповідача.

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не не повідомив; заяв, клопотань або заперечень відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №188931, винесеної 31.03.2018 р. інспектором 6-ї роти 1-го батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Алтуховим О.Г., 31.03.2018 р., в 08:17 год., на трасі М-03, 471 км, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Audi A6», державний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 б Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної вади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача в указаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора УПП підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 255 грн.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для складання постанови про адміністративне правопорушення серії БР №188931, винесеної 31.03.2018 р. інспектором роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Алтуховим О.Г., є те, що позивач 31.03.2018 р., в 08:17 год., на трасі «М-03», 471 км, керуючи автомобілем «Audi A6», державний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких в визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин і доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення ним п. 8.4 б Правил Дорожнього руху України і не виконання вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, окрім постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано.

Відповідачем також не надано заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1; він жодного разу до суду не з'явився, ніяких пояснень і заяв суду не надавав.

При цьому, надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, не містить посилань на будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумція його вини. Презумція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано ні заперечень до позову, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови і накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачиться на його користь.

В зв'язку з вищевикладеними обставинами, постанова від 31.03.2018 р. серії БР №188931 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, із закриттям провадження по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 73, 77, 211, 217, 229, 241-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 251, 280, 288 КУпАП, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про визнання незаконним винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і її скасування, - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №188931 від 31.03.2018 р. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Шестак О.І.