Справа № 817/620/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2018 року м. Рівне №817/620/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Мирогощанського аграрного коледжу про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі іменується позивач) до Мирогощанського аграрного коледжу (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд стягнути на його користь суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за період з січня 2016 року по березень 2017 року у загальному розмірі 111285 грн. 24 коп.

Ухвалою судді від 13.05.2017 провадження в адміністративній справі відкрито, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ухвали суду від 31.07.2017 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1050/17.

Ухвалою суду від 11.04.2018 провадження у справі поновлено.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі іменується Закон України №1058-IV), підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі іменується Закон України №1788-XII), проте такого обовязку відповідач не виконує. Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій. Позивач зазначає у позові, що відповідач не виконує вказані зобов'язання, в результаті чого витрати за нараховану та виплачену пенсію працівникам підприємства за період з січня 2016 року по березень 2017 року у загальному 111285 грн. 24 коп. залишились невідшкодованими.

Відповідач подав відзив на позов та додаткові письмові пояснення, де вказав, що позивач не мав права на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки вони досягли віку, з якого мають право на пенсію за віком. Тому, відповідач не несе обовязку відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій вказаним особам. Крім того, відповідач заперечує факт отримання ним розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. Тому, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 24.05.2018, не прибув, подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки.

Частиною девятою статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Працівникам Мирогощанського аграрного коледжу призначені та виплачуються пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі іменується Закон України №1788-XII).

У ОСОБА_3 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі іменується ОСОБА_3) містяться відомості щодо дати призначення пенсій, дати досягнення особами пенсійного віку, щомісячних сум відшкодування, частки сплати підприємства.

ОСОБА_3 надіслані на належну адресу відповідача, що підтверджується відповідними копіями розрахунків та доказами їх надіслання (а.с.7-16). Проте, відповідачем сума заборгованості не сплачена.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вказаним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України №1058-ІV, порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій регулювався Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400-97-ВР (далі іменується Закон України №400-97-ВР). Також застосовувалися положення Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обовязкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №4-6 від 03.06.1999, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 436/3729 від 05.07.1999, та Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №16-6 від 19.10.2001, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №998/6189 від 29.11.2001, які наразі втратили свою чинність.

Тобто, механізм відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, був врегульований та закріплений на законодавчому рівні ще до набрання чинності Законом України №1058-ІV.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 13 Закону України №1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також до 2000 року врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пунктів «б» - «з» цієї статті.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000, порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено, зокрема, порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій визначено шляхом введення окремого виду збору на обовязкове державне пенсійне страхування Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що платники збору на обовязкове державне пенсійне страхування повинні сплачувати такий збір у розмірах, встановлених статтею 4 цього Закону.

Відповідно до Закону України №400/97-ВР, субєкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи повинні сплачувати збір на обовязкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від обєкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Даний порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився із набранням чинності Законом України №1058-ІV.

Закон України №1058-ІV, зокрема, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Виходячи з приписів пункту 16 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України, інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» «з» статті 13 Закону України №1788-XII, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України №1788-XII, визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі іменується - Інструкція №21-1).

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції №21-1 встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

В пункті 6 Інструкції №21-1 зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України): 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що Мирогощанський аграрний коледж в період виникнення заборгованості та на дату розгляду справи не є платником, віднесеним до четвертої групи платників єдиного податку, а тому відповідач є платником збору на обовязкове державне пенсійне забезпечення і на нього покладений обовязок відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Надсилання позивачем та отримання відповідачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій про надіслання рекомендованого поштового відправлення.

Пунктом 6.7 Інструкції №21-1 встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобовязання по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за спірний період, яке не було ним виконано.

Зазначені розрахунки вручені відповідачу у встановленому порядку. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по вказаним пенсіонерам (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9В.) визначено позивачем з дотриманням вимог Закону України №1058-IV та Інструкції №21-1.

Однак, при цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 пільгова пенсія призначена з 14.10.2004 року, отже датою досягнення особою пенсійного віку є 15.10.2009, а не дата 29.04.2019, яка зазначена відповідачем у розрахунках.

Тоді як, ОСОБА_10 пільгова пенсія призначена з 09.04.2009, отже датою досягнення особою пенсійного віку є 10.04.2014, а не дата 08.04.2017, яка зазначена відповідачем у розрахунках.

Оскільки правовідносини щодо відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій, призначених згідно пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виникають з моменту призначення таких пенсій, та з урахуванням положень статті 58 Конституції України, суд дійшов висновку, що обов'язок компенсації таких витрат до досягнення пенсіонерами віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» може поширюватись виключно на пільгові пенсії, призначені після 01.10.2011 року.

Оскільки пільгові пенсії вищевказаним пенсіонерам були призначені до набрання чинності змінами в статтю 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та до статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», то спірні розрахунки, до яких включені витрати на виплату пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2, призначених до 01.10.2011, сформовані відповідачем відповідно з 15.10.2009 та з 08.04.2017 протиправно.

Дані обставини встановлені судовим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 у справі №817/1050/17 за позовом Мирогощанського аграрного коледжу до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними та скасування розрахунків, яке набрало законної сили 26.03.2018.

Вказаним судовим рішенням визнано протиправними та скасовані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо пенсій призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема (що стосуються предмету спору у даній справі по заборгованості за період з січня 2016 року по березень 2017 року):

з січня 2016 року від 16.01.2016 року № 335/04; з травня 2016 року від 11.05. 2016 року № 2259/04; з грудня 2016 року від 14.02. 2016 року № 5468/04; з грудня 2016 року від 26.12. 2016 року № 5629/04 в частині визначення щомісячного розміру відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_2.Д. в сумі 1314,59грн.; з січня 2016 року від 26.12.2016 року № 5627/04 в частині визначення щомісячного розміру відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_2.Д. в сумі 1152,46 грн.; з травня 2016 року від 26.12. 2016 року № 5628/04 в частині визначення щомісячного розміру відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_2 в сумі 1204,68 грн.; з січня 2017 року від 11.01.2017 року № 169/04 в частині визначення щомісячного розміру відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_2 в сумі 1314,59 грн. та в частині визначення щомісячного розміру відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_1 в сумі 1190,59 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, відповідач не несе обовязку відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з січня 2016 року по березень 2017 року в загальному розмірі 34778 грн. 71 коп. (ОСОБА_1 16477 грн. 75 коп., ОСОБА_2 18300 грн. 96 коп.).

Тому, в задоволенні позовних вимог Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Мирогощанського аграрного коледжу про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, в розмірі 34778 грн. 71 коп. слід відмовити.

А позовні вимоги органу Пенсійного фонду України до відповідача про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за період з січня 2016 року по березень 2017 року в розмірі 76506 грн. 53 коп. є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім цього, суд зазначає про безпідставність та необгрунтованість посилань відповідача на неотримання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, оскільки в матеріалах справи наявні докази фактичного отримання розрахунків Мирогощанським аграрним коледжом за його юридичною адресою.

Судом вважається безпідставним також посилання Мирогощанського аграрного коледжу на те, що у нього відсутній обов'язок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пільгових пенсій, оскільки він був платником фіксованого сільськогосподарського податку, оскільки спірні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сформовані управлінням Пенсійного фонду 2016 року та 2017 року, тоді як Мирогощанський аграрний коледж був платником фіксованого сільськогосподарського податку в період з 1999 року по 2008 рік, що також встановлено судовим рішенням у справі №817/1050/17.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково в розмірі стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, 76506 грн. 53 коп.

Питання щодо розподілу судових витрат не підлягає вирішенню судом, оскільки відповідно до пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (в редакції до 15.12.2017), позивач на момент звернення до суду з адміністративним позовом був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (35603, Рівненська область, місто Дубно, вулиця Шевченка, 27; ) до Мирогощанського аграрного коледжу (; індекс 35624, Рівненська область, Дубенський район, село Мирогоща, вулиця Студентська, 1, 35624) про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах задовольнити частково.

Стягнути з Мирогощанського аграрного коледжу (; індекс 35624, Рівненська область, Дубенський район, село Мирогоща, вулиця Студентська, 1, 35624) на користь Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, у розмірі 76506 (сімдесят шість тисяч пятсот шість) грн. 53 (пятдесят три) коп.

В задоволенні позовних вимог Дубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Мирогощанського аграрного коледжу про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах в розмірі 34778 грн. 71 коп. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 травня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.