Справа № 264/1016/18
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1016/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря Солонської Т.В., розглянувши у письмовому провадженні в м.Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Донецької області лейтенанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в місті Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що постановою інспектора 4 роти 1 батальйону УПП в м. Маріуполі Донецької області лейтенанта поліції ОСОБА_2 серія ЕАА № 300097 від 19.02.2018 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. У вказаній постанові зазначено, що він 19.02.2018 року о 14:49 год. керуючи ТЗ Hyundai IX35, ДНЗ АН2928ВТ здійснив проїзд перехрестя вул. Набережна в м. Маріуполі на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3. ґ ПДР України. З винесеною постановою позивач не погоджується оскільки він виїхав на перехрестя на зелений миготливий сигнал, з дотриманням чинних ПДР України, жодних порушень ним допущено не було. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою. Просить визнати незаконною та скасувати оскаржувану постанову, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, представник позивача надав до суду заяву, згідно якої просив провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, долучити до матеріалів справи в якості доказів оптичний диск з відеозаписом, а також провести розгляд справи за його відсутності.

За даних обставин суд вважає, що розгляд справи слід провести у письмовому провадженні, відповідно до частини 9 ст. 205 КАС України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідним елементом адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Судом встановлено, що інспектором 4 роти 1 батальйону УПП в м. Маріуполі Донецької області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 300097 від 19.02.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Нормою ч. 2 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 19.02.2018 року о 14:49 год. керуючи ТЗ Hyundai IX35, ДНЗ АН2928ВТ здійснив проїзд перехрестя вул. Набережна в м. Маріуполі на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3. ґ ПДР України.

В той же час ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах зазначає, що він виїхав на перехрестя саме на зелений миготливий сигнал світлофора, тобто жодним чином не порушував вимоги п.8.7.3. ПДР України, та відповідно не скоював адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.280 КпАП України (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини , що помякшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було надано в якості доказів оптичний диск з відеозаписом, а також циклограму роботи світлофорного обєкта. З дослідженої циклограми роботи світлофорного обєкта вбачається, що на наданій циклограмі роботи світлофорного обєкта не зазначена точна адреса його розташування, або адреса найближчих до світлофора будівель. Проте, з наданої циклограмами роботи світлофорного обєкта вбачається, що вказаний світлофор розташований на перехресті пр. Перемоги та вул. Набережна, що знаходиться на значній відстані від місця події, та не є тим світлофором, на якому мало місце правопорушення. Крім того, вказана циклограми роботи світлофорного обєкта не затверджена колишнім керівником ДАІ м. Маріуполя, оскільки на ній відсутній підпис відповідальної посадової особи, дата затвердження, печатка тощо. Досліджений в судовому засіданні відеозапис підтверджує лише сам факт складання постанови та розяснення позивачу його прав. З даного відеозапису місця події неможливо дати оцінку діям позивача та на який сигнал світлофора ним було перетнуто перехрестя, неможливо встановити номерний знак автомобіля, і не можливо встановити хто керував автомобілем в момент порушення правил ПДД України. На відеозаписі зафіксовано, що позивач заперечував той факт, що він виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, стверджував що виїхав на перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофора, факт скоєння правопорушення не визнав. Тобто, дані обставини унеможливлюють беззаперечно встановити факт скоєння порушення позивачем вимог п.8.7.3 «г» ПДР.

Аналізуючи наведене, враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача ОСОБА_1, а також відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення а постанова до скасування.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 122, 159, 243, 246, 262, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Донецької області лейтенанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в місті Маріуполі, про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову ЕАА № 300097 від 19.02.2018 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: А. М. Іванченко