Справа № 815/7390/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/7390/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Зуєвої Л.Є., Шевчук О.А.

за участю секретаря Сінчі А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_1, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування реєстрації декларацій, рішення державного реєстратора без розгляду,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з урахуванням уточненого адміністративного позову, звернулися до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_1, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому просили суд:

- скасувати реєстрацію декларації від 13.09.2012р. за №ОД 09 про початок будівельних робіт з реконструкції квартири, нежитлових приміщень першого та другого поверху під квартири без зміни геометричних розмірів та цільового призначення за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати реєстрацію декларації від 22.02.2013р. за №ОД 86 про готовність обєкта до експлуатації з реконструкції квартири, нежитлових приміщень першого та другого поверху під квартири без зміни геометричних розмірів та цільового призначення за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати реєстрацію декларації від 01.04.2014р. за №ОД 5 про готовність обєкта до експлуатації з реконструкції квартири, нежитлових приміщень першого та другого поверху під квартири без зміни геометричних розмірів та цільового призначення за адресою: АДРЕСА_2;

- скасувати реєстрацію декларації від 03.04.2015р. за №ОД 44 про готовність обєкта до експлуатації з реконструкції квартири під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_6 від 10.04.2013р., індексний номер 1530798 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) шляхом закриття (вилучення) розділу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна: житловий будинок за адресою: Успенська, 17 за № 1.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що декларації про початок будівельних робіт, про готовність обєкта до експлуатації, рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

З матеріалів справи убачається, що 14 липня 2017 року до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду від третьої особи ОСОБА_5 надані клопотання про закриття провадження по справі, та залишення адміністративного позову без розгляду (а.с. 23-29, т. ІІ).

В обґрунтування клопотання про закриття провадження, ОСОБА_5 зазначив, що спір, що розглядається у даній справі стосується права власності третіх осіб фізичних осіб на обєкт нерухомого майна, яке підтверджується свідоцтвами про право власності на дане нерухоме майно, тобто цивільного права. Таким чином провадження по справі має бути закрито на підставі п. 1. ч. ст. 157 КАС України.

За наслідками розгляду означеного клопотання, судом першої інстанції 14.07.2017 прийнято ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі. Відмовляючи в означеному клопотанні суд попередньої інстанції виходив з того, що підставою розгляду зазначеної справи є скасування декларацій та рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. При цьому доводи позивача ґрунтуються саме на протиправності та не відповідності нормам законодавства дій посадових осіб Департаменту ДАБІ в Одеській області та, як наслідок, державного реєстратора щодо прийняття оскаржуваних рішень. Суд зазначив, що у даній справі відсутній спір про право. Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами та є предметом спору, мають бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства, так як не є похідними від раніше вчиненого правочину (а.с. 65-67, т. ІІ).

Щодо клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, ОСОБА_5 зазначив, що позивачі ще з дати реєстрації декларацій та прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень мали можливість отримати інформацію про наявність оскаржуваних декларацій та рішення та звернутись до суду у строк встановлений ст. 99 КАС України.

За наслідками розгляду означеного клопотання, 14 липня 2017 року судом попередньої інстанції постановлено ухвалу щодо залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_2

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції щодо залишення адміністративного позову без розгляду ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та залишити адміністративний позов всіх позивачів без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги третя особа ОСОБА_1 зазначила, що позивачі ще з дати реєстрації декларацій та прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень мали можливість отримати інформацію про наявність оскаржуваних декларацій та рішення, та завчасно звернутись до суду у строк встановлений ст. 99 КАС України. Таким чином судом першої інстанції безпідставно залишено без розгляду адміністративний позов лише позивача ОСОБА_2, в той час як інші позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 одночасно дізнавшись про порушення своїх прав, звернулись до суду з позовом як рівноправні позивачі.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту зясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19.03.2004 третіми особами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу придбані нежитлові приміщення першого та другого поверхів, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 17. В подальшому, тобто 23.11.2011 третіми особами за договором купівлі-продажу за означеною адресою придбану квартиру № 23. На підставі заяви ОСОБА_5, 03.09.2012 треті особи отримали містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №344/01-10/1029/0, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 17. У відповідності до п.3 містобудівних умов, намірами забудови була реконструкція квартири АДРЕСА_3 нежитлових приміщень першого та другого поверхів, розміщених у внутрішньому двохповерховому флігелі житлового будинку по вул. Успенській, в існуючих габаритах, без розширення, з улаштуванням мансардних приміщень та пристосуванням зазначених вище приміщень під житлові приміщення.

Так, для здійснення реконструкції, третіми особами було замовлено розробку проекту реконструкції дворового флігелю, адреса: м. Одеса, вул. Успенська, буд.17 у ПП «Архмайстер» (). Зазначений проект реконструкції був затверджений третіми особами 10.09.2012.

13.09.2012 Інспекцією ДАБК в Одеській області була зареєстрована декларація №ОД 09 про початок будівельних робіт з реконструкції квартири № 23, нежитлових приміщень першого та другого поверху під квартири без зміни геометричних розмірів та цільового призначення за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, за замовленням ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Згодом, 22.02.2013 Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано декларацію №ОД 86 та 01.04.2014 зареєстровано декларацію № ОД НОМЕР_1 про готовність до експлуатації обєкта з реконструкції квартири № 23, нежитлових приміщень першого та другого поверху під квартиру без зміни зовнішніх геометричних розмірів та цільового призначення за адресою: АДРЕСА_1 за замовленням третіх осіб. На підставі Декларації від 01.04.2014 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 отримали свідоцтво про власності на квартиру № 23, яка була розташована за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 17, загальною площею 273,99 кв.м., згідно із яким означена квартира належить на праві спільної часткової власності у розмірі ? частка на кожну особу.

Також, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області була зареєстрована декларація від 03.04.2015 за № ОД 44 про готовність до експлуатації обєкта з реконструкції квартири під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за замовленням третіх осіб.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі цієї декларації за ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на житловий будинок.

Як свідчать матеріали справи, державним реєстратором Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 1530798 від 10.04.2013.

Так, зазначені реєстраційні дії були проведені державним реєстратором Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 23682128, виданого 02.07.2014.

Вважаючи зазначені декларації та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно незаконними, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулись до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково клопотання ОСОБА_5 про залишення адміністративного позову ОСОБА_2 без розгляду, застосувавши положення ст. ст. 99, 100 КАС України, судом зроблено висновок, що позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не пропущено строк на звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом, оскільки КАС України повязує початок перебігу шестимісячного строку на звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. При цьому суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання представника третьої особи на факт відкритого доступу до інформації щодо прийняття оскаржуваних рішень та можливість позивачів дізнатися раніше про порушення своїх прав, оскільки це не є обовязками позивачів (а.с. 68-70, т. ІІ).

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 99 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017), встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними, за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що строки впливають на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов'язків. Строки - засіб впорядкування суспільних відносин, без якого неможливо уявити діяльність публічної адміністрації, нормативного акта, якою б юридичною силою він не був наділений.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Згідно до ч. 2 ст. 100 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017) позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Так судом попередньої інстанції встановлено, що позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дізналися про існування оскаржуваних декларацій та особи, яка здійснює будівництво тільки після звернення до голови ОСМД та отримання від останнього відповіді у листопаді та грудні 2016 року відповідно (а.с. 68-69, т. І).

В свою чергу, ОСОБА_2 зазначив, що останній деякий час перебував за кордоном, тому напевно не міг дізнатися про існування оскаржуваний декларацій. І тільки після звернення до нього ОСОБА_4 та ОСОБА_3 йому стало відомо про існування декларацій та рішення державного реєстратора.

Як було встановлено у суді першої інстанції, та не заперечувалось сторонами під час розгляду судом клопотання щодо залишення позову без розгляду, позивач ОСОБА_2 є головою ОСББ «Успенський». А отже, ОСОБА_2 повинен був дізнатися про наявність оскаржуваних рішень саме у квітні 2016 року, та майже з квітня 2016 року почався перебіг процесуального строку на звернення до суду ОСОБА_2 із зазначеним адміністративним позовом.

Таким чином, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що в адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_1, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування реєстрації декларацій, рішення державного реєстратора має бути залишений без розгляду, оскільки позивачем порушено строк на звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Одночасно, як свідчать матеріали справи (а.с. 68-69, т. І), позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дізналися про наявність оскаржуваних рішень лише 06.12.2016 року та 28.11.2016 року з відповідей, які були надані головою ОСББ Успенський ОСОБА_2

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не пропущено строк на звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом, оскільки КАС України повязує початок перебігу шестимісячного строку на звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. При цьому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на факт відкритого доступу до інформації щодо прийняття оскаржуваних рішень та можливість позивачів дізнатися раніше про порушення своїх прав, оскільки це не є обовязками позивачів. У звязку з чим адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

Зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом правильно застосовані норми процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана їм правова оцінка.

Ухвала суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні ОСОБА_1 фактичних обставин норм процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись: ст. ст. 99, 100 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) ст.ст. 242, 308, 312, 316, 321, 325 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_1, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування реєстрації декларацій, рішення державного реєстратора без розгляду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст ухвали виготовлений 25 травня 2018 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_7

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: О.А. Шевчук