Справа № 806/1456/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/1456/18

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання розглянути клопотання та передати в оренду земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в якому просив:

- визнати бездіяльність протиправною Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02 березня 2018 року;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.03.2018 та передати в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :04:000:0243 площею 12.5913га, для сінокосіння терміном на 49 років на території Брусилівського району Житомирської області.

В обґрунтування позову зазначає, що 02.03.2018 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 12,5913га за кадастровим номером :02:000:0243, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області. Згідно із повідомлень Брусилівської районної державної адміністрації та відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вказана земельна ділянка в оренді не перебуває. Позивач повідомив, що проект землеустрою на вказану земельну ділянку знаходиться у Відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, тобто в структурному підрозділі відповідача. Станом на 16 березня 2018 року вказане клопотання відповідачем не розглянуто.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

18 квітня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставності. Зазначає, що вказане клопотання позивача розглянуто. Позивачу відмовлено в передачі вказаної земельної ділянки в оренду, про що його письмово було повідомлено листом від 30.03.2018. Відмова обґрунтована тим, що проект землеустрою на вказану земельну ділянку у відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відсутній, а кадастровий номер спірної земельної ділянки був присвоєний у зв'язку із інвентаризацією земельних ділянок.

24 квітня 2018 року ОСОБА_1 надав до суду заперечення.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельної ділянки площею 12,5913га за кадастровим номером :02:000:0243, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області. У клопотання зазначає, що проект землеустрою знаходиться в Головному управлінні Держгеокадастру у Житомирській області Брусилівському районному відділі. Додає до клопотання: інформацію з речових прав, копію паспорта, копію ін. коду (а.с. 8).

Клопотання ОСОБА_2 зареєстроване в Головному управління Держгеокадастру в Житомирській області 02.03.2018 №1622/0/21-18, що підтверджується відміткою на клопотанні.

Позивач у позовній заяві вказує, що його клопотання не розглянуто, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, чим порушені його права. Тому звернувся до суду та просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання та передати земельну ділянку в оренду.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності в користування, в тому числі на умовах оренди, громадянам регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами частин другої та третьої статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належатьсільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для сінокосіння та випасання худоби.

В розумінні вимог ст.93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в тому числі на умовах оренди, врегульовано статтями 123 та 124 Земельного кодексу України.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України).

Приписами частини шостої статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (частина десята статті 123 Земельного кодексу України).

Згідно ст.1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 25 Закону України "Про землеустрій" визначено види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом. Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

До видів документації із землеустрою, окрім іншого відносяться:

г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель.

В розумінні вимог ст. 26 цього ж Закону органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі є самостійними замовниками відповідної документації із землеустрою.

Із системного аналізу наведених норм права дає підстави вважати, що прийняттю рішення про передачу земельної ділянки в оренду передує стадія розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

Позивача в позовній заяві зазначає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12,5913 га за кадастровим номером :02:000:0243 в оренду знаходиться у Відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Однак, всупереч вимогам ч.1 ст.77 КАС України позивачем в обґрунтування своїх доводів не надано жодних доказів розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в оренду та подачі його до Відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Суд відмічає, що надані позивачем інформаційна довідка із Державного реєстру речових прав від 23.02.2018 та лист Брусилівської районної державної адміністрації від 19.12.2017 підтверджують лише те, що спірна земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0243 не була передана в оренду. Зазначені інформаційна довідка та лист не містять даних про розробку проекту землеустрою щодо передачі вказаної земельної ділянки в оренду позивачу.

Судом досліджено лист Відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2018 №12/309-18-0.22 з якого вбачається, що проекти землеустрою за клопотаннями позивача, в тому числі на спірну земельну ділянку, до відділу не подавалися.

Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, які наведені у відзиві на позовну заяву, що встановлення спірній земельній ділянці кадастрового номера зумовлено виключно проведеною інвентаризацією земельних ділянок.

Таким чином, відсутність проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0243 в оренду ОСОБА_1 виключає можливість прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області рішення про таку передачу в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

Щодо твердження позивача, що його клопотання відповідачем не розглянуто, суд відмічає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням від 02.03.2018, в якому просив надати в оренду терміном на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0243 площею 12,5913га.

30.03.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області за результатами розгляду клопотання від 02.03.2018 повідомило ОСОБА_2, що відповідно до листа відділу у Брусилівському районі Головного управлінні Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2018 №12/309-18-0.22 вказаний у клопотання проект землеустрою у відділі Брусилівському районі Головного управлінні Держгеокадастру у Житомирській області не перебуває. У задоволенні клопотання відмовлено.

Отже, за результатами розгляду клопотання позивача, відповідачем надано відповідь зазначеним листом, тому доводи позивача стосовно бездіяльності Головного управління Держгеокадастру, що полягає у не розгляді його клопотання є спростованими та безпідставними.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного земельного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2,90,139-143,205,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (вул. Житомирська, 229 с.Биків, Брусилівський район, Житомирська область, РНОКПП 301110378) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, м. Житомир, 10002, ) про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання розглянути клопотання від 01 березня 2018 року та передати в оренду земельну ділянку :02:000:0243 площею 12,5913га., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Лавренчук