Справа № 825/1725/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року Чернігів Справа № 825/1725/18

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій, рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1А.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі ГУ НП в Чернігівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії та рішення комісії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, оформлене висновком про відсутність підстав в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності;

- зобов'язати Головного управління Національної поліції в Чернігівській області прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі захворювання (смерті), інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Позов мотивовано тим, що відповідач згідно з вимогами чинного законодавства повинен був призначити йому одноразову грошову допомогу у відповідності до положень ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі захворювання (смерті), інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Проте останній, всупереч чинному законодавству, призначив йому одноразову грошову допомогу відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", зазначивши про відсутність законодавчих підстав для її призначення у зв'язку із встановленням позивачу інвалідності, що на думку позивача є суттєвим порушенням його прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що позивач скористався своїм правом визначеним ч.5 ст.100 Закону України "Про Національну поліцію", звернувшись до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому грошову допомогу у зв'язку із частковою втратою працездатності, тобто, на підставі п.5 ч.1 ст.97 цього Закону.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В період з 14.02.2003 по 06.11.2015 позивач проходив службу в ОВС України. В період проходження служби в ОВС України позивачем була отримана травма повязана з виконанням службових обовязків.

06.11.2015 позивача було звільнено з ОВС України та наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.11.2015 №3о/с прийнято на службу до лав Національної поліції України.

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 12.05.2016 №83о/с ОСОБА_1 17.05.2016 звільнено з органів Національної поліції України за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" через хворобу, та в подальшому 24.05.2017 встановлено ІІІ групу інвалідності.

У зв'язку із встановленням позивачу інвалідності, останній звернувся до відповідача із відповідною заявою про призначення одноразової грошової допомоги, яка відповідачем розглянута не була, що стало підставою для звернення позивача із позовом до суду, в якому позивач просив визнати бездіяльність ГУ НП в Чернігівській області щодо неприйняття у встановлені законодавством строки рішення про нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням третьої групи інвалідності протиправною та зобовязання ГУ НП в Чернігівській області скласти висновок та прийняти рішення про призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням третьої групи інвалідності.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.10.2017 (залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017) позов задовольнив частково, визнавши бездіяльність ГУ НП в Чернігівській області щодо неприйняття у встановлені законодавством строки рішення про нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням третьої групи інвалідності протиправною та зобов'язавши ГУ НП в Чернігівській області розглянути питання, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду третьої групи, яка встановлена у звязку з травмою яка повязана у звязку з виконання службових обовязком, та прийняти рішення передбачене Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4.

Вказані обставини сторонами не заперечується.

Враховуючи наведене, 22.11.2017 позивач звернувся до начальника ГУ НП в Чернігівській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втраті працездатності, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням позивачу 25% втрати працездатності та 30% втрати працездатності і ІІІ групи інвалідності від травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

За результатами розгляду заяви позивача, 01.12.2017 відповідачем було затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі п.5 ч.1 ст.97 Закону Україні "Про Національну поліцію" та вказано, що у зв'язку із встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності від травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, пізніше 6 місяців після звільнення підстави для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про національну поліцію" відсутні.

Листом від 08.12.2017 відповідач повідомив позивача про прийняте рішення, затвердивши його наказом від 08.12.2017 №2074 "Про виплату одноразової грошової допомоги", одночасно направивши до центрального апарату Національної поліції України розрахунок потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, та вважаючи, що відповідач повинен був призначити одноразову грошову допомогу у відповідності до положень ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі захворювання (смерті), інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

07.11.2015 набрав чинності "Закон України "Про Національну поліцію". До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст.23 Закону України "Про міліцію" та Порядком №850.

Так, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання ст.23 Закону України "Про міліцію" постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 затверджено Порядок №850.

Відповідно до п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п.2 Порядку №850).

Згідно п.5 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Разом з тим, за змістом п.15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно із ч.2 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст.97-101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок №4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 №916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.09.2016 за № 1277/29409, п.5 Розділу 1 Порядку №4 доповнено пп.4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Згідно із п.1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п.3 Розділу ІІІ Порядку №4).

Відтак, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, суд дійшов висновку щодо наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням йому інвалідності, причиною якої є наявність у нього захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Разом з тим, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 24.05.2017, тобто у період дії Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з чим, положення ст.23 Закону України "Про міліцію" до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, оскільки підстави для виплати одноразової грошової допомоги виникли у позивача під час проходження служби поліцейського. А отже, позовні вимоги про зобов'язання відповідача прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі захворювання (смерті), інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 задоволенню не підлягають в силу прямої дії ч.1 ст.58 Конституції України.

Також, суд зазначає, про помилковість міркувань позивача щодо можливості призначення йому одноразової грошової допомоги на підставі п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, повязаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

А отже, позовні вимоги про визнання протиправними дій та рішення комісії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, оформлене висновком про відсутність підстав в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності також задоволенню не підлягають.

Як було встановлено судом, позивача було звільнено з лав Національної поліції 17.05.2016, в той час як право на отримання одноразової грошової допомоги у нього виникло у строк понад шість місяців з моменту його звільнення, а саме 24.05.2017. Наведене дає підстави для висновку про обґрунтованість рішення відповідача щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги саме на підставі п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", яким визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обовязків, повязаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, про що позивачем було зазначено в своїй заяві (рапорті), поданій 22.11.2017 на адресу начальника ГУ НП в Чернігівській області.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку ГУ НП в Чернігівській області не вчиняло жодних протиправних дій та не приймало протиправних рішень, які б порушували права або законні інтереси позивача, у зв'язку з чим, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій, рішення та зобов'язання вчинити певні дії належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 30 травня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк