Справа № 826/12723/14
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року

Київ

справа № 826/12723/14

адміністративне провадження № К/9901/3096/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Коваленко Н. В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу № 826/12723/14

за адміністративним позовом заготівельно-виробничого приватного підприємства «Регіон-2001» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови;

за касаційною скаргою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року (у складі судді Кобилянського К. М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року (у складі колегії суддів: Кобаля М. І., Епель О. В., Карпушової О. В.), установив:

I. ПРОЦЕДУРА

1. У серпні 2014 року заготівельно-виробниче приватне підприємство «Регіон-2001» (далі - позивач, ЗВПП «Регіон-2001») звернулось до суду із адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - відповідач, ДДАБІ у Київській області) у якому просило визнати незаконними та скасувати припис № С-3107/7 від 31 липня 2014 року та постанову № З-1408/5-7/10-17/1408/09/01 від 14 серпня 2014 року про накладення штрафу.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що зазначені припис та постанова про накладення штрафу є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки на момент їх винесення позивач мав зареєстровану у встановленому законом порядку Декларацію про початок виконання будівельних робіт.

3. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано припис № С-3107/7 від 31 липня 2014 року та постанову № З-1408/5-7/10-17/1408/09/01 від 14 серпня 2014 року про накладення штрафу.

Судові витрати в сумі 255 грн 78 коп. присуджено на користь ЗВПП «Регіон-2001» () з Державного бюджету України.

4. Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідач, звернувся у квітні 2015 року з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2015 року у зазначеній справі було відкрито провадження та витребувано справу № 826/12723/14.

6. У запереченні на касаційну скаргу, яке надійшло до Вищого адміністративного суду України 12 травня 2015 року, позивач заперечує проти доводів скаржника з підстав, якими керувалися суди першої та апеляційної інстанції, приймаючи своє рішення. Також заявлено клопотання про участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

8. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 січня 2018 року у даній справі визначено суддю-доповідача Анцупову Т. О.

10. Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року було прийнято до провадження справу №826/12723/14, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду і призначено касаційний розгляд в попередньому судовому засіданні згідно вимог ст. 340, 343 КАС України на 23 травня 2018 року.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій установлено, що- 09 липня 2014 року позивач направив лист до відповідача з пакетом документів для підпису та реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт по об'єкту «Реконструкція магазину будівельних матеріалів за адресою: вул. Радгоспна, 19, 21, смт Велика Димерка, Броварський район, Київська область»;

12. 16 липня 2014 року відповідач повернув вищевказаний пакет документів з Декларацією із зазначенням помилок в заповненні Декларації, а саме: неповно вказана інформація щодо затвердження проекту замовником;

13. 23 липня 2014 року позивач направив на адресу відповідача нову Декларацію (з додатками) про початок виконання будівельних робіт по об'єкту «Реконструкція магазину будівельних матеріалів за адресою: вул. Радгоспна, 19, 21, смт Велика Димерка, Броварський район, Київська область»;

14. 29 липня 2014 року посадовою особою відповідача - головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 інспекційного управління № 2 Сапоном М. М., на підставі повернутої на доопрацювання Декларації від 09 липня 2014 року, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва «Реконструкція магазину будівельних матеріалів за адресою: вул. Радгоспна, 19, 21, смт Велика Димерка, Броварський район, Київська область» (а. с. 18, т. 1);

15. 31 липня 2014 року відповідачем, за результатами позапланової перевірки проведеної на об'єкті будівництва «Реконструкція магазину будівельних матеріалів за адресою: вул. Радгоспна, 19, 21, смт Велика Димерка, Броварський район, Київська область» винесено припис про усунення порушень № С-3107/7, яким позивача зобов'язано усунути виявлені під час перевірки порушення вимог містобудівного законодавства України у строк до 31 травня 2015 року;

16. 31 липня 2014 року після перевірки повторно наданих документів, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області підписав та зареєстрував подану ЗВПП «Регіон-2001» нову Декларацію про початок виконання будівельних робіт за № КС 99 (а. с. 13 - 16, т. 1);

17. 14 серпня 2014 року відповідачем за результатами розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності ЗВПП «Регіон-2001», винесено постанову про накладення штрафу № З-1408/5-7/10-17/1408/09/01, якою на позивача за порушення абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф в сумі 43 848 грн;

18. 26 серпня 2014 року відповідачем складено довідку про технічну помилку допущену при складанні матеріалів перевірки на об'єкті «Реконструкція магазину будівельних матеріалів за адресою: вул. Радгоспна, 19, 21, смт Велика Димерка, Броварський район, Київська область». В зазначеній довідці повідомлено наступне:

1. В протоколі № 2-Л-3-3107/1 від 31липня 2014 року на 2-й сторінці після слів «Відповідальність за встановленні правопорушення передбачена» замість «абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2» читати «абз. 3 п. 4 ч.2 ст. 2».

2. В постанові № 3-1408/8-7/10-17/1408/09/01 від 14 серпня 2014 року на 2-й сторінці, після слів «Визнати ЗВПП Регіон - 2001» винною у вчиненні правопорушення, передбаченого» замість «абз.4 п. 4 ч. 2 ст. 2» читати «абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2».

19. Не погоджуючись з приписом про усунення порушень № С-3107/7 від 31 липня 2014 року та постановою про накладення штрафу № З-1408/5-7/10-17/1408/09/01 14 серпня 2014 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходили з того, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Суд першої інстанції у своїх висновках зазначив: «Оскільки диспозиція абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачає накладення штрафу за виконання будівельних робіт, a також наведення недостовірних даних в декларації на об'єктах будівництва III категорії складності, суд приходить висновку, що відповідачем також невірно кваліфікована суть виявленого правопорушення, адже станом на дату винесення постанови позивачем в органі архітектурного контролю була зареєстрована Декларація на об'єкт будівництва II категорії складності (а. с. 13 Том І), що сприймається судом як додаткова підстава для визнання протиправною і скасування постанови від 14 серпня 2014 року № З-1408/5-7/10-17/1408/09/01».

22. Враховуючи те, що повідомлені позивачем обставини по справі представником відповідача не спростовано, а станом на дату винесення оскаржуваних актів індивідуальної дії позивач мав зареєстровану у встановленому законом порядку Декларацію про початок виконання будівельних робіт, суд апеляційної інстанції погодився з тим, що цієї підстави достатньо для визнання протиправними та скасування припису № С-3107/7 від 31 липня 2014 року, а також постанови № З-1408/5-7/10-17/1408/09/01 від 14 серпня 2014 року.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

23. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій у зазначених судових рішеннях неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

Скаржник не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що ним невірно застосовано п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» щодо притягнення позивача до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності. Вказує на те, що ним самостійно виправлено виявлену помилку і направлено позивачу лист-довідку про технічну помилку допущену при складані матеріалів перевірки, а саме :

- в протоколі № 2-Л-3-3107/1 від 31липня 2014 року на 2-й сторінці після слів «Відповідальність за встановленні правопорушення передбачена» замість «абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2» читати «абз. 3 п. 4 ч.2 ст. 2» Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»;

- в постанові № 3-1408/8-7/10-17/1408/09/01 від 14 серпня 2014 року на 2-й сторінці, після слів «Визнати ЗВПП Регіон - 2001» винною у вчиненні правопорушення, передбаченого» замість «абз.4 п. 4 ч. 2 ст. 2» читати «абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2» Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

25. Абзацом 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання підготовчих робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, якщо зазначені роботи не виконувалися на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт, а також наведення недостовірних даних у декларації про початок виконання підготовчих робіт - у розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат.

26. Абзацом 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації:

- на об'єктах I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат;

- на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат;

- на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат;

27. Колегія суддів вважає доводи скаржника про те, що ним допущено технічну помилку при складанні матеріалів перевірки, яку самостійно виправлено, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції, оскільки жодного порушення передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» судами попередніх інстанцій не було встановлено.

28. Судами попередніх інстанцій в своїх висновках враховано те, що станом на дату винесення оскаржуваних актів індивідуальної дії позивач мав зареєстровану у встановленому законом порядку Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а тому Верховний Суд погоджується з тим, що припис № С-3107/7 від 31 липня 2014 року та постанова № З-1408/5-7/10-17/1408/09/01 від 14 серпня 2014 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

29. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень.

30. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

31. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

32. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись ст. 242, 341, 343, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року у цій адміністративній справі № 826/12723/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя Н. В. Коваленко