Справа № 826/13073/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2018 року №826/13073/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», (далі - позивач), до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, (далі - відповідач, Нацкомфінпослуг), з урахуванням зміни позовних вимог, про визнання протиправною та скасування постанови від 07.09.2016 р. №325/1/13-15/13/4 про накладення штрафної санкції (штрафу) на позивача за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, (далі - оскаржувана постанова).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувана постанова є протиправною та має бути скасована у судовому порядку, адже шляхом її прийняття відповідачем, всупереч нормам законодавства, повторно застосовано до позивача штраф за невиконання розпорядження.

У ході судового розгляду даної справи представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх повністю.

Представник відповідача у письмових запереченнях проти позову заперечив, з тих підстав, що позивачем не виконано вимоги розпорядження № 39, а саме: відсутнє добровільне страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, в силу чого, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Представник відповідача у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи сторона відповідача повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України від 06.07.2005 р. №2747-IV у редакції, що діяла до 15.12.2017 р.), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

12.01.2016 р. Нацкомфінпослуг видано розпорядження №39 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», (далі - розпорядження №39), яким встановлено порушення позивачем вимог законодавства про фінансові послуги та зобов’язано позивача:

- усунути порушення законодавства про фінансові послуги, зазначені у пп. 1.3, пп. 1.4 п. 1 та в пп. 2.1, пп. 2.2 п. 2 констатуючої частини даного розпорядження, повідомити Нацкомфінпослуг про усунення таких порушень із наданням підтверджуючих документів у термін до 01.02.2016 р. включно;

- вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення, зазначеного у пп. 1.1, п. 1.2 п. 1 констатуючої частини даного розпорядження, повідомити Нацкомфінпослуг про вжиті заходи із наданням підтверджуючих документів у термін до 01.02.2016 р. включно.

08.02.2016 р. Нацкомфінпослуг складено акт №76/13-14/13/5 про правопорушення, вчинені позивачем на ринку фінансових послуг, у якому зафіксовано, що станом на дату складання цього акту розпорядження №39 позивачем не виконано, документів, які б підтвердили усунення порушень, не надано.

На підставі вказаного акту, 24.02.2016 р. Нацкомфінпослуг прийнято постанову №61/13-15/13/5 про накладення штрафної санкції (штрафу) на позивача за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, якою до останнього, за невиконання розпорядження №39, застосовано штрафну санкцію у розмірі 1700,00 грн.

04.04.2016 р. Нацкомфінпослуг складено акт №211/13-14/13/5 про правопорушення, вчинені позивачем на ринку фінансових послуг, у якому зафіксовано, що станом на дату складання цього акту розпорядження №39 позивачем не виконано, документів, які б підтвердили усунення порушень, не надано.

На підставі вказаного акту, 20.04.2016 р. Нацкомфінпослуг прийнято постанову №175/13-15/13/5 про накладення штрафної санкції (штрафу) на позивача за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, якою до останнього, за невиконання розпорядження №39 у повному обсязі, застосовано штрафну санкцію у розмірі 3400,00 грн.

07.07.2016 р. Нацкомфінпослуг складено акт №475/13-14/13/5 про правопорушення, вчинені позивачем на ринку фінансових послуг, у якому зафіксовано, що станом на дату складання цього акту розпорядження №39 позивачем не виконано, документів, які б підтвердили усунення порушень у повному обсязі, не надано.

На підставі вказаного акту, 22.07.2016 р. Нацкомфінпослуг прийнято постанову №275/13-15/13/5 про накладення штрафної санкції (штрафу) на позивача за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, якою до останнього, за невиконання розпорядження №39 у повному обсязі, застосовано штрафну санкцію у розмірі 6800,00 грн.

11.08.2016 р. Нацкомфінпослуг видано розпорядження №1890 «Про скасування рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» і направлення справи про правопорушення на новий розгляд».

07.09.2016 р., за результатами повторного розгляду справи про правопорушення на ринку фінансових послуг, Нацкомфінпослуг прийнято оскаржувану постанову №325/1/13-15/13/4 про накладення штрафної санкції (штрафу) на позивача за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, якою до останнього, за невиконання розпорядження №39 у повному обсязі, застосовано штрафну санкцію у розмірі 6800,00 грн.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Стаття 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює перелік заходів впливу, які може застосовувати Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Одним із встановлених ст. 40 зазначеного Закону заходом впливу є накладання штрафу в розмірах, передбачених ст.ст. 41 і 43 цього Закону.

Приписам наведеної норми кореспондують положення п. 2.1 розділу ІІ Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 р. №2319 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 р. за №2112/22424, (далі - Положення №2319), яким визначено, що Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, як накладання штрафу в розмірах, передбачених ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З викладених норм вбачається, що у разі ухилення від виконання розпорядження відповідачем може бути застосовано такий захід впливу як штраф.

Як встановлено у ході судового розгляду справи та вже зазначено вище, на позивача, за невиконання розпорядження №39 у повному обсязі, фактично тричі накладено штрафні санкції:

- постанова №61/13-15/13/5 - у розмірі 1700,00 грн.;

- постанова №175/13-15/13/5 - у розмірі 3400,00 грн.;

- постанова №325/1/13-15/13/4 - у розмірі 6800,00 грн.

Водночас, як передбачено п. 2.4 Положення №2319, у разі несплати штрафу особою в добровільному порядку у строк, передбачений постановою, він стягується Нацкомфінпослуг у судовому порядку.

Тобто, у разі невиконання вимог постанови про накладення штрафної санкції відповідач, в силу наведених приписів, стягує штрафну санкцію в судовому порядку.

В матеріалах справи відсутні докази виконання вимог розпорядження №39 у повному обсязі, з приводу чого позивач не заперечував, та сплати останнім штрафу, накладеного, зокрема постановою №61/13-15/13/5 у добровільному порядку.

Стосовно доводів відповідача про можливість повторного накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно п. 2.4 Положення №2319, якщо до особи застосований захід впливу у вигляді штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, і цією особою сплачено штраф, але правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію (штраф), не усунено, то до такої особи може бути застосований захід впливу, передбачений пп. 1 п. 2.1 цього розділу.

Як вказувалося вище, пп. 1 п. 2.1 Положення №2319, Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, крім іншого: зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення, яке в свою чергу згідно п. 2.2 оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що відповідач наділений правом повторного застосування заходу впливу шляхом зобов'язання порушника вжити заходів для усунення порушення, що оформлюється розпорядженням, лише у разі оплати порушником штрафу та не усунення правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію (штраф).

Проте, як вже зазначено вище, ані позивачем, ані відповідачем не надано суду доказів сплати позивачем штрафу, відповідачем, у свою чергу, в порушення вищевказаних положень, оскаржуваною постановою в черговий раз застосовано відносно позивача штрафну санкцію за невиконання розпорядження №39 у повному обсязі, яка вже застосовувалася постановами №61/13-15/13/5 та №175/13-15/13/5. Хоча, невиконання позивачем розпорядження №39 є триваючим правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не мав права повторно застосовувати штраф за одне і те саме правопорушення, а тому оскаржувана постанова прийнята Нацкомфінпослуг із порушеннями приписів Положення №2319 та є протиправною і підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про визнання протиправною та скасування постанови є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 07.09.2016 р. №325/1/13-15/13/4 про накладення штрафної санкції (штрафу) на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, прийняту Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

3. Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (місцезнаходження: 02160, місто Київ, проспект Возз’єднання, будинок №19; ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, (місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Б. Грінченка, будинок №3; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко