Справа № 826/13188/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 травня 2018 року № 826/13188/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Конкорд»

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 05.10.2017 року,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Конкорд» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Агро Конкорд») до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 05.10.2017 року.

В обґрунтування позову позивач вказали, що висновки Акта перевірки про те, що Позивачем до складу адміністративних витрат в 2016 році двічі віднесено послуги автоперевезення в сумі 737 944 гривень 21 коп. по ТОВ «АВТОКАР-777» (код 36303499), при чому фактично операції по придбанню вищезазначених послуг не здійснювались та не оплачувались, підтверджуючі первинні бухгалтерські документи на момент перевірки Товариством не надано (договори, акти виконаних робіт тощо), не відповідають дійсності, є безпідставними та надуманими.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на письмові заперечення.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Кодексу чинної на момент виходу в письмове провадження), ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у період з 31.08.2017 року по 20.09.2017 року на підставі направлень, виданих ГУ ДФС у м. Києві: від 31.08.2017 № 959/26-15-14-01-02, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері видобування та переробки природних ресурсів управління аудиту у сфері матеріального виробництва ГУ ДФС у м. Києві; від 31.08.2017 № 960/26-15-14-01-02, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері видобування та переробки природних ресурсів управління аудиту у сфері матеріального виробництва ГУ ДФС у м. Києві; від 31.08.2017 № 961/26-15-14-01-02, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері видобування та переробки природних ресурсів управління аудиту у сфері матеріального виробництва ГУ ДФС у м. Києві; від 31.08.2017 № 962/26-15-14-01-02, заступником начальника відділу фінансових розслідувань міжрегіонального управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Офісу ВПП ДФС; від 31.08.2017 № 2979/26-15-14-03-03, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок юридичних осіб з податку на майно, доходів з фізичних осіб та сплати єдиного внеску управління аудиту окремих об'єктів та категорій платників ГУ ДФС м. Києва; від 31.08.2017 № 4693/26-15-14-04-06, головним державним ревізором-інспектором управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 02.08.2017 № 7301 проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Конкорд», код 39209198 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 08.05.2014 по 30.06.2017, валютного законодавства за період з 08.05.2014 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 08.05.2014 по 30.06.2017.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт від 27 вересня 2017 року № 414/26-15-14-01-02/39209198 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Конкорд» (код 39209198) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 08.05.2014 по 30.06.2017, валютного законодавства за період з 08.05.2014 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 08.05.2014 по 30.06.2017» (далі по тексту - Акт), у висновках якого вказано, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Агро Конкорд»: п. 44.1. ст. 44, п. 134.1 ст. 134 ПК України, п.1, п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 132 830 грн., в тому числі за 2016 рік на 132 830 грн.; п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме несвоєчасну реєстрацію ТОВ «Агро Конкорд» податкових накладних, виписаних в адресу контрагентів-покупців; п. 46.1 ст. 46, пп. 47.1.1 п. 47.1 ст. 47, ст. 51, пп. 176.2.«б», п.176.2 ст.176 ПК України, п. 1.2, п. 3.3. Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 за № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», щодо не подання відомостей про отримувачів доходів за 3 кв. 2014р.; п.8, п.9, п.10, п.11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п. 4 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. № 449, щодо несвоєчасної сплати єдиного внеску в серпні 2014р. в сумі 0,42 грн.; п. 1 розділу III Наказу Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 р. № 435 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо не своєчасності подання звіту за січень 2017 року (Додаток № 1).

05 жовтня 2017 року на підставі Акта перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення № , № , № та рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (Додатки № 2-5).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Конкорд» не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті, та винесеними на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями від 05 жовтня 2017 року № , № звернувся до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Атокар-777» укладено договір перевезення вантажу від 23.09.2014 року №АК-881, на виконання якого надано первинні документами, які підтверджують факт здійснення перевезення вантажу, завірені копії актів надання послуг, копії товарно-транспортних накладних, звіти по дебетовим кредитовим операціям по рахункам, видаткові та податкові накладні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами та вимоги до таких документів передбачено приписами п.1.2 ст. 1, п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 ст. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.3.2 ст. 3, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Так, в матеріалах справи наявні, податкові накладні, видаткові накладні, виписані на адресу позивача.

Судом було встановлено, що перелічені вище документи оформлені відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, у позивача наявна необхідна документація, яка дає підстави для включення витрат до складу валових за відповідний період, що виникли у зв'язку з оплатою за товари контрагента на виконання зобов'язань по укладених договорах.

За наведених норм та обставин суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем сум валових витрат, що виникли за господарськими операціями з контрагентом.

Таким чином, судом встановлено, що податковим органом не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Що стосується порушення позивачем вимог п.201.1, п.201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «Агро Конкорд» виписало та зареєструвало з порушенням граничних термінів в ЄРПН податкові накладні:м№ 31 від 22.03.2017 р. (зареєстрована в ЄРПН 24.04.2017 p.);м№ 33 від 24.03.2017 р. (зареєстрована в ЄРПН 21.04.2017 p.); № 34 від 23.03.2017 р. (зареєстрована в ЄРПН 24.04.2017 p.); № 106-108 від 27.06.2017 р. (зареєстровані в ЄРПН 19.07.2017 p.) суд зазначає наступне.

Відповідно до п.201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення

податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Проте, відповідно до Закону України «Про внесення змін до підрозділу 10 розділу XX- «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо незастосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових та акцизних накладних внаслідок несанкціонованого втручання в роботу комп'ютерних мереж платників податків» від 13 липня 2017 року № 2143-VIII, штрафні санкції, передбачені пунктом 120- .1 статті 120- цього Кодексу за порушення граничних строків для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу, які були складені у період з 1 червня 2017 року по ЗО червня 2017 року, не застосовуються до платника податків за умови реєстрації таких податкових накладних не пізніше 31 липня 2017 року.

Тобто, за реєстрацію ТОВ «Агро Конкорд» податкових накладних № 106-108 від 27.06.2017 р. (зареєстровані в ЄРПН 19.07.2017 р.) штрафні санкції на загальну суму 18 236 гривень 56 коп. Головним управлінням ДФС у м. Києві нараховані протиправно та підлягають скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова особа чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Конкорд» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № та № від 05.10.2017 року.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій