Справа № 265/8300/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року справа № 265/8300/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2018 року (складене в повному обсязі 26 лютого 2018 року в м. Маріуполь Донецької області) у справі № 265/8300/17 (суддя в І інстанції Шиян В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі - відповідач) про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він протягом 2015 року неодноразово звертався до відповідача із заявами про призначення йому адресної допомоги як внутрішньо переміщена особа. На його заяву від 17.03.2015 року рішенням відповідача від 25.06.2015 призупинено виплату адресної допомоги, а на заяву про призначення адресної допомоги від 10 грудня 2015 року відповідач 21.12.2015 взагалі відмовив у призначенні такої допомоги. Зупиняючи виплату та відмовляючи у призначенні адресної допомоги, відповідач посилався на рішення Маріупольської міської ради № 6/48-5402 від 05.06.2015 «Про збільшення меж Орджонікідзевського району міста Маріуполя», яким село Виноградне тимчасово віднесено до Орджонікідзевського району міста Маріуполя. Зазначені рішення відповідача були оскаржені позивачем. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 15.08.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017, було визнано протиправними дії відповідача щодо призупинення виплати адресної допомоги. Після набрання законної сили рішення Донецького апеляційного адміністративного суду у справі № 265/4542/16-а від 10.10.2017, позивач звернувся до відповідача 25.10.2017 року про поновлення йому виплати адресної допомоги у зв'язку зі зміною обставин згідно п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 за попередній період з 10.06.2016 по 21.03.2017. (дата скасування довідки внутрішньо переміщеної особи ).

Відповідач листом № 12-П-17855-13-1.1.2/02/1-06 від 27 жовтня 2017 року відмовив у виплаті адресної допомоги за період з 10.06.2016 по 21.03.2017, посилаючись на не звернення із заявами про подовження адресної допомоги з 10.06.2016.

На підставі викладеного, позивач просив: визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними; визнати бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області, яка виразилася у не поновленні виплати йому як уповноваженому представнику сім'ї щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 10 червня 2016 року по 21 березня 2017 року включно незаконною та зобов'язати поновити йому виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 10 червня 2016 року по 21 березня 2017 року включно.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2018 року у справі № 265/8300/17 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку як внутрішньо-переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки від 22 жовтня 2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк.справи 8).

25 жовтня 2017 року позивач звернувся до Департаменту (Управління) соціального захисту населення із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 10 червня 2016 року по 21 березня 2017 року.

27 жовтня 2017 року начальником Департаменту (Управління) було надано відповідь про відмову у призначенні щомісячної адресної допомоги, оскільки адресна допомога призначається з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більш ніж на шість місяців (арк.справи 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України від 20.10.2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 (далі - Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Як зазначав позивач, йому було достовірно відомо, про необхідність кожні шість місяців звертатися до Управління соціального захисту населення із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, про що свідчать його заяви, які відображені в постанові Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 15 серпня 2017 року (арк.справи 17-19).

При цьому позивач зазначав, що він 09 червня 2016 року нібито намагався звернутися до відповідача із заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги, але відповідач відмовився приймати в нього зазначену заяву (арк.справи 49).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, заявник тривалий час та неодноразово скаржився на працівників Управління соціального захисту населення. І відповідач кожного разу роз'яснював позивачу про необхідність звернення із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги.

Так, 28 липня 2016 року позивач звертався до Управління соціального захисту населення з запитом щодо отримання інформації (арк.справи 29).

Листом № 02/2 вх 17 від 02 серпня 2016 року Управління соціального захисту населення повідомило позивачу, що питання щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам розглядається Управлінням лише тільки після письмового звернення. Також позивача було повідомлено, що протягом 2016 року він із зазначеною заявою не звертався (арк.справи 30).

Також в матеріалах справи містяться відповіді заступника голови Орджонікідзевської райадміністрації та заступника міського голови Маріупольської міської ради від 28.03.2016 та від 23.03.2016 відповідно, де позивачу було роз'яснено куди необхідно звернутися із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги (арк.справи 31,32).

Пунктом 5 Порядку № 505 встановлено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивачу було достеменно відомо, про можливість звернення до відділення АТ «Ощадбанку» із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, оскільки в грудні 2015 року позивач звертався саме через АТ «Ощадбанк». В своїх поясненнях під час судового засідання в суді першої інстанції позивач підтвердив ті обставини, що йому було відомо про можливість звернення через АТ «Ощадбанк». Працівники банку йому навіть пропонували написати заяву, але він відмовився. Також позивач пояснив, що він мав можливість звернутися до відповідача і за допомогою пошти, але не зробив цього.

Оскільки щомісячна адресна допомога тимчасово переміщеним особам призначається тільки на підставі заяви такої особи, і тільки строком на шість місяців, з подальшим подовженням на підставі заяви з дня звернення особи, позивачу про ці обставини було достеменно відомо, але він не звернувся до Управління в установлений строк, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічні правові висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 в справі № 537-2669-17 (номер в Єдиному Державному реєстрі судових рішень - 72867006).

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 195, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2018 року у справі № 265/8300/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 30 травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді Т.Г. Гаврищук

О.О. Шишов