Справа № 342/181/18
Суддя: Федів Л. М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/181/18
Провадження № 2-а/342/34/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої соціальної допомоги, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої соціальної допомоги, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обовязку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи місцевого самоврядування. Тобто однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ч.4 ст.46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського обєднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського обєднання; 3) про затримання іноземця чи особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано субєкту владних повноважень законом.

Правовий аналіз п.п.1-4 ч.4 цієї статті свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, громадські обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак, і в цих випадках водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання субєктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих субєктів владних повноважень.

У свою чергу, правовий аналіз частини четвертої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України дозволяє дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої Кодексу адміністративного судочинства України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов.

Водночас за змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отримавши кошти, ОСОБА_3 набула право власності на них, їй, як власнику цих коштів, належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження ними.

Оскільки спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на кошти у загальній сумі 14389,20 грн. та стягнення з неї цієї суми, як з недобросовісного набувача, то спір має приватно-правовий, а не публічний характер.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.03.2016 (справі № 6-495цс16) та підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 (справа № П/811/1917/14).

Даний позов заявлений про стягнення грошових коштів у сумі 14389,20 грн., що стали власністю громадянки ОСОБА_3, і не підпадає під дію пункту 5 частини четвертої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суб`єктний склад сторін, зміст заявлених позивачем вимог та предмет, з огляду на той факт, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 238, ст.ст. 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої соціальної допомоги, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Федів Л. М.