Справа № 607/1754/18
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3746/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Улицький В.З.,

при секретарі судового засідання Гнатик А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2018 року (Головуючий суддя: Позняк В.М., м.Тернопіль) у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління поліції в Тернопільській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №275019 від 26 січня 2018 року, винесену інспектором рядовим поліції ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що порушено порядок накладення адміністративного стягнення, а саме: відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції тільки при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху (1306-2001-п) та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, а тому в інспектора було відсутнє право вимагати в нього поліс загальнообовязкового страхування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не зявились, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а тому відповідно до вимог ч.4 ст. 229, ч.2 ст. 313 КАС України, суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №275019 від 26 січня 2018 року винесеною інспектором рядовим поліції ОСОБА_2, апелянта притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що він 26.01.2018 року о 12:37 керував транспортним засобом по вул.Руська,16 із забрудненим номерним знаком та не мав при собі поліса ОСВЦП власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 не заперечив факту управління транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, а також на вимогу працівника поліції не надав поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому ця обставина не підлягає доказуванню в силу ч.1 ст. 78 КАС України.

Згідно з п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп. в п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, та пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

На підставі п. 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, котрі посвідчують особу та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Враховуючи те, що в керованому апелянтом автомобілі був забруднений номерний знак, що порушувало вимоги п. «в» п.2.9 ПДР України, у інспектора існувала підставна та правомірна вимога для зупинення автомобіля порушника і вимога для предявлення документів, передбачених пунктом 2.1 ПДР України.

Також, згідно наданих апелянтом пояснень в суді першої інстанції, поліс страхування цивільної відповідальності під час складення та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення інспектору поліції наданий не був, а тому факт вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є очевидним.

Згідно ст. 36 КУпАП, при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш важке правопорушення з числа вчинених.

Відтак, виносячи постанову про накладення адміністративного стягнення при порушенні апелянтом вимог ч.6 ст.121 та ч.1 ст. 126 КУпАП, відповідач правомірно застосував положення ст. 36 КУпАП та наклав адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що фактично відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення стосовно апелянта, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.316 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч.4 ст. 229, ст. 243, ст. 308, ст. 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316, ч.1 ст. 321, ст.322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2018 року у справі №607/1754/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 22.05.2018 року