Справа № 2-а-1452/10
Суддя: Гончар В. О.
Дата ухвалення: 2010-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1452/10
Провадження № 2-а-1452/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2010 року

Московський районний суд м.Харкова у складі: головуючого- судді Еончара В.О. при секретарі Елущенко М.С. розглянувши у відкритому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач і його представник звернулися до суду з позовом, в якому посилається на те що з 96.01.2009 року йому було встановлено ІІ-гу групу інвалідності як особі, що стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, та яку віднесено до 1-ї категорії осіб внаслідок вказаної катастрофи. Позивачу, крім додаткових виплат як інваліду війни, нараховується та виплачується відповідачем державна пенсія по інвалідності та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, з розміром якої Позивач не згоден та вважає, що державна пенсія по інвалідності та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, йому повинна нараховуватись та виплачуватись не згідно Постанови Кабінету Міністрів України, а на підставі статей 54 та 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які передбачають, що розмір державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в усіх випадках не може бути нижчим по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, має призначатися інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тому просять визнати дії відповідача незаконними, зобов'язавши його здійснити перерахунок починаючи з січня 2009 року на користь позивача як інваліда ІІ-Ї групи 1 -ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з норм ст. 50, 54 та ч. 1-2 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із розрахунку державної пенсії у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, та виплатити позивачу недовиплачені суми, а також зобов'язати відповідача в подальшому призначити до виплати та виплачувати позивачу як особі, якій встановлена ІІ-га група інвалідності та яка віднесена до 1-ї категорії постраждалих осіб, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, державну пенсію та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Представник позивача позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові та письмових поясненнях.

Відповідач про час і день розгляду справи був повідомлений належним чином але в судове засідання не з*явився. своїх заперечень по суті позову суду не надав, причин неявки не повідомив, тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності.

Заслухавши позивача і його представника, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов "підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач має статус інваліда війни ІІ-Ї групи та є особою, що має статус /часника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, в період з 1991 року по 5 січня 2009 року - інвалід ІІІ-Ї групи, з 06 січня 2010 року - інвалід ІІ-Ї групи. Позивач як інвалід ІІ-Ї групи отримував пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: у січні 2009 року - 1320,21 грн. лютому 2009 року - 1403,36 грн, у березні 2009 року - 1433,65 грн і т.д.

Ці обставини підтверджуються довідкою про інвалідність позивача та посвідченням особи, постраждало!' від аварії на ЧАЕС, відповіддю відповідача від 23.07.2009 року № 19639-02/1/30, довідко відповідача про виплачені суми пенсії від 22.07.2009 року тощо.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2. З, 4 ■становлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР), , яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри державної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

Відповідно до статті 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, а саме інвалідам II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 54 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Зазначені редакції вищевказаних статей діяли до 28.12.2007, коли згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 N 107-УІ їх було змінено.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 ці та інші зміни було -изнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України положення Закону, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тобто з 22.05.2008 року щодо спірних правовідносин.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523. Вказана Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постанова N 1 від 3 січня 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", втратила чинність з 1 вересня 2008 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року N 654.

Пунктами 4. 6 Постанови від 28 травня 2008 р. N 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" Кабінет Міністрів України встановив розміри державної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, які протирічать положенням статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення статтей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції цього Закону станом на 22.05.2008 року), а не Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. від 16 липня 2008 року N 654 тощо, які є незаконними правовими актами та не можуть змінювати змісту прав, які надаються Законом.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком відповідно до статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"-встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що іри розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин правильним і таким, що відповідає закону, є висновок, що Позивач починаючи січня 2009 року має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 8-ми мінімальних пенсій за віком, та на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу у частині виплати державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідач повинен виконувати приписи статей 5.0, 54 цього Закону.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволений в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8-14, 71, 94, 159-164, 167, 185, 186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст. 49, 50. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 починаючи з січня 2009 року державну та додаткову пенсію у розмірах не менших, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції цього Закону станом на 22.05.2008 року (у кратних до мінімальної пенсії за віком розмірах), а також перерахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між належними до виплати та виплаченими сумами.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова іерерахувати нараховані ОСОБА_1 суми пенсійних виплат починаючи з 06 січня 2009 року та виплатити йому різницю між виплаченими сумами державною та додатковою пенсіями (не враховуючи додаткові виплати як інваліду війни), які передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції цього Закону станоїм на 22.05.2008 року виходячи з розміру державної пенсії по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії як інваліду II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлений на момент проведення виплати.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова призначити до виплати та виплачувати ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії у розмірах не нижчих, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру державної пенсії по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії як інваліду II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається на момент 'фоведення виплати.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня -спадання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_2