Справа № 610/192/18
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 р. Справа № 610/192/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23.03.2018 (суддя Носов Г.С., 64207, Харківська область, м. Балаклія, вул. Соборна,87, повний текст складено 23.03.18) по справі № 610/192/18

за позовом ОСОБА_1

до Заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскурін Артур В'ячеславович

про скасуванння постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріна Артура В'ячеславовича ( далі - відповідач) в якому позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 36 від 12 грудня 2017 року, винесену заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріним А.В. та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 23.03.2018 року позов ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріна Артура В'ячеславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - залишено без задоволення. Постанову про накладення адміністративного стягнення № 36 від 12 грудня 2017 року, винесену заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріним Артуром В'ячеславовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 гривень відповідно до ч. 1 ст. 164-1 КУпАП - залишено без змін.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23.03.2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що відповідачем при складенні оскаржуваної постанови було порушено вимоги ст.ст. 268, 277-2 КУпАП також відповідач безпідставно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. Отже, з викладених доводів вважає рішення суду першої інстанції не законним та не обґрунтованим.

Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що сторони по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 11.10.2017 року заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області було видано наказ № 5631 «Про проведення документальної планової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1)», яким згідно із затвердженим планом-графіком проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на IV квартал 2017 року, з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. було призначено проведення відповідної перевірки з 23.10.2017р., тривалістю 10 робочих днів .

23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було вручено копію даного наказу, що підтверджується його підписом у направленні на перевірку № 1602 від 23 жовтня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи,17 листопада 2017 року головним державним ревізором-інспектором Макухою О.Ф. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 36, зі змісту якого убачається, що при проведенні документальної планової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_1 було встановлено неналежне ведення ним протягом періоду з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року обліку доходів та витрат, чим порушено пп. «а» п. 176.1 ст. 176, п. 177.2, пп. 177.4.1, 177.4.4 п. 177.4 ст. 177, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 164-1 КУпАП. У цьому ж протоколі було зазначено, що розгляд справи відбудеться 06 грудня 2017 року у приміщенні Головного управління ДФС у Харківській області за адресою: м. Харків, вул.Пушкінська, 46, та направлено другий примірник протоколу поштою 17.11.2017р..

Як вбачається з актів, складених 17.11.2017р. посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області, ФО-П ОСОБА_1 17.11.2017р. не з'явився для складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення, вчинення яких встановлено актом перевірки від 17.11.2017р. № 20437/20-40-13-02/НОМЕР_1. Крім того, при виході посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області за місцем реєстрації ФО-П ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено відсутність позивача, у зв'язку з чим не було можливості вручити для ознайомлення та підписання матеріали документальної планової виїзної перевірки діяльності ФО-П ОСОБА_1, проведеної за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., а саме акт перевірки від 17.11.2017р. № 20437/20-40-13-02/НОМЕР_1, протоколи №№ 36, 37 від 17.11.2017р..

Акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку 17.11.2017р. та вручено йому особисто 28.11.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення .

Постановою заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріна Артура В'ячеславовича про накладення адміністративного стягнення № 36 від 12 грудня 2017 року, на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 гривень. Зі змісту цієї постанови вбачається, що розглянувши протокол від 17 листопада 2017 року № 36 і доданий до нього акт документальної планової виїзної перевірки від 17.11.2017р. № 20437/20-40-13-02/НОМЕР_1 щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, зазначеною посадовою особою ГУ ДФС у Харківській області встановлено неналежне ведення протягом періоду з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року обліку доходів та витрат, чим порушено пп. «а» п. 176.1 ст. 176, п. 177.2, пп. 177.4.1, 177.4.4 п. 177.4 ст. 177, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності .

Не погодившись позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 36 від 12 грудня 2017 року, винесену заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріним А.В. закриття провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що другий примірник акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2017р. було отримано позивачем ще 28.11.2017р. Тоді ж його було повідомлено про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. «а» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Згідно п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

За змістом п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, зокрема, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

177.4.4 інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

У відповідності до ч. 1 ст. 164-1 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення № 36 від 12 грудня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП відповідачем надано належні і допустимі докази.

Таким чином відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було порушено прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що вона також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст.241, 243, 250, 272, 283, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23.03.2018 по справі № 610/192/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)В.О. Бондар
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Калитка