Справа № 802/958/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 травня 2018 р. Справа № 802/958/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з'явився

відповідача ІІ: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Теплицької районної державної адміністрації, Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся в суд з позовом до Теплицької районної державної адміністрації (далі - Теплицька РДА, відповідач І), Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - Гайсинське ОУПФУ, відповідач ІІ) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що після переселення з м.Горлівки звернувся з заявою до комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам з серпня 2014р. Комісія відповідно до протоколу №9 від 18.09.2017р. прийняла рішення про призначення позивачеві пенсії з 31.07.2017р. Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що порушує його законні права та інтереси, позивач звернувся до суду з вимогами:

- визнати рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної Теплицькою РДА, прийняте відповідно до протоколу від 18.09.2017р. в частині призначення ОСОБА_3 соціальних виплат (пенсії) з 31.07.2017р. протиправним та скасувати його;

- зобов'язати Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відновити ОСОБА_3 виплату пенсії з серпня 2014 року та здійснювати її виплату з урахуванням раніше виплачених сум пенсій.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

20.04.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ІІ. Зазначили, що виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється відповідно до Порядку призначення (відновлення)соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016р. №365. Вказали, що в матеріалах макетної пенсійної справи №128015 ОСОБА_3 наявна копія довідки від 31.07.2017р. №510000369 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, де зазначено, що позивач перемістився з району проведення антитерористичної операції саме 31.07.2017р. На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

24.04.2018р. представником Теплицької РДА подано до суду відзив на позов, в якому зазначив, що оскаржуване рішення комісії прийнято у зв'язку з тим, що ОСОБА_3, якому припинено виплату пенсії з серпня 2014р. по час звернення до комісії не обґрунтував, чому позивач не отримував пенсію, а звернувся за її виплатою лише з часу взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО. Згідно даного рішення відповідачем ІІ поновлено пенсію позивачеві з 31.07.2017р.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Представник відповідача ІІ в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заявленого позову з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача І у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи відсутність заперечень з боку представників позивача, відповідача ІІ, керуючись положеннями статті 205 КАС України, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за даною явкою сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення № від 18.10.2006р., серії ААА №343288.

Позивач виїхав з тимчасово окупованої території (район проведення антитерористичних операцій), перебував на обліку в УПФ у Микитівському районі м.Горлівки та отримував пенсію.

Відповідно до довідки від 31.07.2017р. №510000369 ОСОБА_3 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 і перемістився з тимасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) 31.07.2017р.

Позивач після переселення 31.07.2017р. звернувся з заявою до комісії з питань призначення (відновлення) виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної Теплицькою РДА.

Відповідно до протоколу №9 засідання комісії з питань призначення (відновлення) виплат внутрішньо переміщеним особам від 18.09.2017р. призначено пенсію ОСОБА_3 з 31.07.2017р.

Вважаючи, що його права порушені, оскільки йому слід відновити виплату пенсії з серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є конституційним правом позивача.

Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України № 1058-IV) цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 4 Закону України № 1058-IV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 3 статті 4 Закону України № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 р. № 1706-VII, відповідно до статті 7 якого для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що призначення, виплата, припинення пенсійних виплат, у тому числі і внутрішньо переміщеним особам, має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо пенсійного забезпечення на рівні з іншими громадянами України.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що рішення органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати пенсії позивачу приймалося.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно п.2 Порядку документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб.

Соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування (п.4-5 Порядку).

Згідно п.6 Порядку структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не пізніше наступного робочого дня після отримання заяви про призначення (відновлення) соціальних виплат надсилає запит про отримання електронної справи отримувача соціальної виплати до державного підприємства Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України, який протягом пяти робочих днів з дня отримання такого запиту надсилає відповідну електронну справу до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Судом встановлено, що позивачем 31.07.2017р. подано до Теплицької РДА заяву про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

А протоколом №9 засідання комісії з питань призначення (відновлення) виплат внутрішньо переміщеним особам від 18.09.2017р. призначено пенсію ОСОБА_3 з 31.07.2017р.

Зважаючи на заявлені позовні вимоги, щодо скасування зазначеного протоколу №9 від 31.07.2017р., суд зазначає, що вказаний протокол прийнятий у межах повноважень у спосіб визначений законодавством, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно п.15 Положення (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.

Слід вказати, що відповідачами визнається статус позивача як внутрішньо переміщеної особи, в той же час відповідачем ІІ не спростовано позиції ОСОБА_3 щодо припинення йому пенсійних виплат з серпня 2014 року без відповідних підстав.

В матеріалах справи міститься лист Гайсинського ОУПФУ Вінницької області від 07.05.2018р. №105/09-33/02-19, згідно якого повідомлено, що до 31.07.2017р. ОСОБА_3 перебував на обліку у Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Відповідачем ІІ направлено запит вих. №30/09-30/02-1т від 05.05.2018р. до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо надання інформації про невиплату пенсії ОСОБА_3 за період з 01.08.2014р. по 30.07.2017р. Станом на 07.05.2018р. інформація до управління не надійшла.

В матеріалах справи міститься лист-відповідь Бахмутського ОУПФК Донецької області на адвокатський запит представника позивача від 30.11.2017р., згідно якого управління повідомило, що станом на жовтень 2017 року ОСОБА_3 перебував на обліку в Пенсійному фонді України в Микитівському районі м. Горлівка Донецької області.

Загальновідомим є факт, щодо антитерористичної операції на сході країни, яка розпочалась у квітні 2014 року. Отже, саме з цього часу можлива невиплата позивачеві пенсії органом Пенсійного фонду України за місцем проживання. Разом з тим, представником позивача повідомлено суду. що ОСОБА_3 перестав отримувати пенсійні виплати саме з серпня 2014 року.

Суд зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії не оспорюється сторонами. Разом з тим, відповідачем ІІ не надано достатніх та переконливих доказів в спростування невиплати позивачеві пенсії з серпня 2014 року та для законності неповернення сум недоотриманих соціальних виплат позивачем за минулий період відповідно до законодавства з серпня 2014р. на виконання п.15 Положення.

Відповідно ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Пічкур проти України" зазначено про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", Європейський суд з прав людини визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем Молдавської Республіки Придністров'я (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за ст. 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Як зазначено в п. 333 цього рішення: "Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації, держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Воно повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією".

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про зобов'язання Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити повернення ОСОБА_3 сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період, з серпня 2014 року з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити повернення ОСОБА_3 сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період, з серпня 2014 року з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до законодавства.

Стягнути на користь ОСОБА_3 сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_3 (вул.Суворова, 46, с.Соболівка, Гайсинський район, Вінницької області, 23820, РНОКПП НОМЕР_1)

Теплицька районна державна адміністрація Вінницької області (вул.Незалежності, 25, смт.Теплик, Вінницька область, 23800, )

Гайсинсьске об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул.Волонтерів, 17, м.Гайсин, Вінницька область, 23700, )

Повний текст рішення складено 24.05.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович