Справа № 824/171/18-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/171/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

23 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" до Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №53958659 від 02.02.2018 року та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №53958659 від 02.02.2018 року; визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого ВП №55735706 від 07.02.2018 року та скасування постанови про відкриття виконавчого ВП №55735706 від 07.02.2018 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне зясування всіх обставин справи.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду не надходив.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що оскарження стороною виконавчого провадження дій державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим документом, виданим господарським судом, не може бути предметом розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404), який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.2 ст. 74 Закону №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, з 05 жовтня 2016 року розгляд спорів про оскарження постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 24.01.2018 у справі К/9901/94/18.

З матеріалів справи судом встановлено, що постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору прийняті 02.02.2018 року та 07.02.2018 року на підставі статей 3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження"

Таким чином, з урахуванням положень ст. 74 Закону №1404, позивач має право оскаржити постанови старшого державного виконавця про стягнення виконавчого збору до відповідного адміністративного суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував особливостей законодавчого регулювання спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі..

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, а відтак, ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" до Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та скасування рішень скасувати.

Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 25 травня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5