Справа № 819/419/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/419/18

11 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби у місті Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби у місті Тернополі Тернопільської області про зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення сплаченого ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу квартири в розмірі 4870,50 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 02 серпня 2017 року було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 744, згідно якого ОСОБА_1 придбала квартиру номер 24, що знаходиться в будинку номер 53, розташованому по вуд. Бродівська у м. Тернополі. При укладенні договору позивач сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4870,50 грн. Позивач придбала житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" сплатила такий збір безпідставно. ОСОБА_1 зазначає, що 13 лютого 2018 року звернулась до Тернопільського об'єднаного УПФУ Тернопільської області про повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, проте отримала відмову у поверненні вказаних коштів. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та просить зобов'язати відповідача сформувати та подати до УДКСУ у місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4870,50 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою про відкриття провадження у справі відповідачеві встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

18 квітня 2018 року ухвалою суду дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11 травня 2018 року о 10:00 годині.

Позивач у судове засідання не прибула, подала письмове клопотання, в якому просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з мотивів викладених у відзиві на позов, просила в позові відмовити. Не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби у місті Тернополі Тернопільської області у судове засідання не прибув, подав до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі їх представника, при вирішення даної справи покладаються на рішення суду. Надав суду довідку №885 на підтвердження зарахування до державного бюджету 28.07.2017 року збору з операцій придбавання (купівлі - продажу) нерухомого майна в сумі 4870,50 грн.

Таким чином, з огляду на вжиття судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення належним чином сторін про наявність судової справи за їх участю та можливість реалізації ними права захисту у судовому порядку їх прав та інтересів, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи неявку в судове засідання позивача та третьої особи, та відповідну заяву позивача про розгляд справи без його участі, - суд, у відповідності до положень частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за доцільне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 02 серпня 2017 року між ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1.) та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ріелті-Актив» було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 744, згідно якого ОСОБА_1 придбала квартиру номер 24, що знаходиться в будинку номер АДРЕСА_2.

У зв'язку із наведеним, 28.07.2017 року ОСОБА_1 було сплачено 4870,50 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується квитанцією № 0.0.816910751.1 від 28.07.2017 року.

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2017 року, вперше придбано житло, а саме квартиру номер 24, що знаходиться в будинку номер АДРЕСА_2.

Таким чином, 02.08.2017 року ОСОБА_1 вперше придбано житло і при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу безпідставно (помилково) сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості, а саме 4870,50 грн.

Враховуючи вищенаведене, 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про подачу останнім до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі подання про повернення їй помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4870,50 грн.

Проте, листом від 14.02.2018 року № 2253/07 Тернопільським об'єднаним правлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовлено ОСОБА_1 в поверненні вище вказаного збору, посилаючись на те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно.

При цьому, відсутність можливостей в органів Пенсійного фонду України встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, і саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно Довідки від 14 лютого 2018 року №257/072, виданої Товариством з обмеженою відповідальності "Міське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 станом на 29.12.2012 року згідно обліку технічної інвентаризації в м.Тернополі, не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі. Раніше їй належала квартира АДРЕСА_1, яка була продана 31.05.2012 року.

У відповідності до довідки №117.22-33/94 від 21 лютого 2018 року Філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" ТВБВ №10019/044 Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", ОСОБА_1 в списках на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 не включена та житловий чек по даній адресі не використовувався.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

У відповідності до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин суд вважає, що дана позовна вимога є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає до задоволення.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Механізм повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету визначений у Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Відповідно до пункту 5 даного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, законодавством визначено порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання відповідного органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з метою внесення його платником до органу Державної казначейської служби України.

Відмова УПФУ в частині повернення позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4870,50грн., є протиправною, оскільки саме органи Пенсійного фонду України, які контролюють справляння надходжень бюджету по даному збору, мають у разі ініціативи платника сформувати та подати відповідне подання до органів державної казначейської служби.

При цьому, суд, критично ставиться до посилань УПФУ, стосовно того, що відповідно до чинного законодавства України не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно, що позбавляє можливості перевірити інформацію про те, чи вперше особа придбала нерухомість, так як, відсутність можливостей в органів Пенсійного фонду України встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки відсутність порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, і саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, ОСОБА_1 сплачено помилково, за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж, у зв'язку з чим кошти в сумі 4870,50 грн., сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2015 року (справа № К/800/41597/14), від 25 червня 2015 року (справа №К/800/17652/15), від 16 квітня 2015 р. (справа №К/9991/37325/11) тощо.

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн., суд зазначає наступне.

За визначенням ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В свою чергу, у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, в силу приписів ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 09.02.2018 року між ОСОБА_1 та адвокатським об'єднанням "Сила права" укладено договір про надання правової допомоги.

Додатком №1 від 09.02.2018 року до договору про надання правової допомоги від 09.02.2018 року визначено порядок оплати винагороди (гонорару) адвокатського об'єднання "Сила права" за надання правової допомоги у спорі ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби у місті Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії. Адвокатське об'єднання "Сила права" зобов'язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта в суді першої інстанції (Тернопільський окружний адміністративний суд).

Вартість послуг за даним договором складає: попередній аналіз спору, судової практики та надання варіантів законного захисту прав та інтересів клієнта за 1 годину - 500,00 грн.

Оплата наданої правової (правничої) допомоги адвокатським об'єднанням "Сила права" з представництва інтересів клієнта у суді першої інстанції здійснюється на підставі акту наданих послуг, узгодженого та підписаного сторонами цього договору протягом трьох банківських днів з моменту підписання.

27 березня 2018 року позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи акту №1 обсягу наданої правничої (правової) допомоги від 09.02.2018 року, відповідно до якого позивачем отримано правову допомогу в наступному обсязі: попередня досудова консультація, вивчення документів, підготовка позовної заяви - 1250,00 грн.; складання адвокатських запитів (2 шт.) - 500 грн.; участь в судовому засіданні, інша допомога, пов'язана із справою - 250,00 грн. Загальна вартість робіт (послуг) склала 2000,00 грн.

Грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. сплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується квитанцією №0.0.995176052.1 від 22.03.2018 року на суму 2000,00 грн.

Також, суд зазначає, що згідно ч.6 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

При цьому, відповідач скористався своїм правом та подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на однотипність позовів до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби у місті Тернополі Тернопільської області з вимогою сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення сплаченого ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу квартири в розмірі 4870,50 грн., та враховуючи сформовану практику по даній категорії справ, долученою до матеріалів справи тим же представником позивача, даний публічно-правовий відноситься до незначного рівня складності справи.

Суд вважає співмірною суму та час наданої послуги за попередній аналіз спору, судової практики та надання варіантів законного захисту прав та інтересів клієнта, підготовки позовної заяви, складання двох запитів в кількості 1 години у розмірі 500 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість та не співмірність розміру витрат, заявлених до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за підготовку позовної заяви, складання двох запитів, та вважає співмірною витратою на такі послуги для відшкодування суму 500,00 грн.

Що стосується відшкодування витрат за послуги адвоката за участь у судовому засіданні, то відповідно до акту надання послуг №1 від 23.03.2018 року їх вартість в кількості 1 засідання, витраченого часу 30 хв. становить 250,00 грн.

Однак, на дату складання вказаного акту, у адміністративній справі № 819/419/18 не відбулось жодного судового засідання.

Відтак, суд приходить до переконання, що до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 не підлягають витрати за участь адвоката в судовому засіданні, так як єдине судове засідання в порядку письмового провадження відбулося 11 травня 2018 року. Акту виконаних робіт представником позивача, на підтвердження участі в останньому засіданні не надано.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, суд часткового погоджується з доводами позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, а тому стягнута з Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за рахунок її бюджетних асигнувань має бути сума витрат, пов'язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 500 гривень.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення .

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір сплачений позивачем підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул.Руська,17, м.Тернопіль, ) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області (бульвар Т.Шевченка,3, м.Тернопіль, ) подання про повернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ід.НОМЕР_1) 4870 (чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 50 коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції № 0.0.816910751.1 від 28.07.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ід.НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, відповідно до квитанції № 0.0.980482395.1 від 06.03.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул.Руська,17, м.Тернопіль, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ід.НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 500 (пятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 травня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.