Справа № 127/9759/18
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9759/18
Провадження № 2-а/127/146/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,ОСОБА_1,
при секретарі Федоровій С.М., за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до поліцейського роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 (місце знаходження: м. Вінниця вул. Ботанічна, 24) про скасування постанови серії БР № 200307 від 19.04.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до поліцейського роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в адміністративні справі звернувся ОСОБА_2.

Позов мотивований тим, що 19 квітня 2018 року він, ОСОБА_2, керуючи автомобілем HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі МІ 2 (Львів-Кропивницький-Знамянка), де був зупинений поліцейською роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовою поліції ОСОБА_3. Відрекомендувавшись, поліцейська звинуватила його у порушенні правил дорожнього руху, а саме, у керуванні транспортним з одночасним використанням засобу звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук засобом і попросила передати документи. Вказане, позивача здивувало, оскільки жодних порушень правил дорожнього руху він не здійснював. В подальшому зазначив, що в даному випадку порушуються його конституційні права, оскільки зупинка транспортного засобу, яким він керував була здійснена незаконно з порушенням вимог ст. 35 Закону України «про поліцію» і в такому випадку він, як водій, передавати нічого працівникам поліції не зобовязаний та попросив надати докази його вини у здійснені порушення правил дорожнього руху, натомість відповідачу та її двом колегам, які були поруч та погрожували затриманням транспортного засобу на арешт майданчик це дуже несподобалось внаслідок чого під диктовку ОСОБА_3 склала оскаржувану постанову.

Отже, постановою серії БР № 200307 від 19.04.2018 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення пп. г), а) п. 2.1, пп. д) п. 2.9 Розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, а дії поліцейського протиправними та підтверджується наступним.

Як уже зазначалося, зупинившись на вимогу патруля поліції позивачем була спроба доказати свою невинуватість у тому порушені, яке йому інкримінують, але не зважаючи на твердження відносно нього винесена постанова. Ознайомившись із змістом постанови стало відомо, що додатково, позивача звинуватили у керуванні транспортним засобом за відсутності посвідчення водія та реєстраційних документів, вказаний факт його обурив, та він зазначив поліцейським, що усі документи може надати та поцікавився у звязку з чим його звинувачують в подіях, які не відбувалися, разом з тим його пояснення та доводи залишились без реагування. Розуміючи протиправність дій поліцейського позивач здійснив фотофіксацію факту зупинки. На фото чітко видно наявність усіх документів, що повністю спростовує висновки поліцейського про порушення будь-яких ПДР.

У працівників поліції відсутні будь-які докази здійснення позивачем порушень чинних ПДР, зважаючи на обовязок поліцейських щодо їх збирання (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Більше того наявна фотофіксація процесу притягнення його до адміністративної відповідальності доводить протилежне.

Позивач вважає, що ним не вчинялись жодні дії, які б свідчили про порушення ним ПДР, а звинувачення є необгрунтованими та безпідставними, що, в свою чергу, виключає адміністративну відповідальність за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Варто відзначити, що на необхідність безсумнівного доведення вини особи у вчиненні правопорушення слугує єдиною підставою для можливості притягнення її до відповідальності на що, також, звертає увагу Європейський суд з прав людини. Так, відповідно до рішення ЄСГІЛ у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

В силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. При цьому принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень, що утвердив ЄСГІЛ у справі «Надточій проти України» (остаточне рішення від 15 травня 2008 року).

Додатково слід зазначити, що процесуальний закон ставить певні вимоги до такого процесуального документу як постанова.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови можна дійти висновку, що відомості зазначені у ній не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема: не вірно зазначено день, місяць та рік народження замість 21.01.1969 зазначено 08.06.1981, невірно визначено місце вчинення адміністративного правопорушення, не зрозуміло зазначено, які саме пункти ПДР порушено позивачем. Зазначене додатково доводить той факт, що працівником поліції грубо не виконано вимоги ст. 280 КУпАП, формально здійснено розгляд справи виключно з метою притягнення його до адміністративної відповідальності, що не відповідає завданню КУпАП, визначеному ст. 1.

Вважаючи на вищевказані обставини, зумовило звернення позивача з даним позовом.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.04.2018 року відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №200307 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно постанови 19.04.2018 р. о 13:10 годині, рухаючись на автомобілі марки «Ноnda Civic» д.н.з. AB 50 50 ВН, на 339 км. а/д М-12 «Стрій-Знамянка», водій ОСОБА_2 під час керування автомобілем розмовляв по телефону, тримаючи його в руці, а також не предявив та не мав при собі посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та поліса обовязкового страхування наземних транспортних засобів, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

З поданих позивачем доказів у справі, а саме фото, на якому зображено посвідчення водія ОСОБА_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1.

Таким чином, позивачем підтверджено наявність документів під час перевірки.

Крім наданих позивачем копій доказів у справі, інших доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суду не надано.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, крім іншого, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає, що поліцейським роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції ОСОБА_3 під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а саме не повно з'ясовано обставини справи.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, дійшов висновку, що постанова серії БР №200307 від 19.04.2018 року підлягає скасуванню та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до поліцейського роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 (місце знаходження: м. Вінниця вул. Ботанічна, 24) про скасування постанови серії БР № 200307 від 19.04.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, - задовольнити.

Постанову поліцейського роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 серії БР № 200307 від 19.04.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: