Справа № 525/7/18
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. ПолтаваСправа № 525/7/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гнітько О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - відповідач, Великобагачанське ОУПФУ) про: визнання протиправним та скасування рішення від 22 вересня 2017 року № 144 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язання призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 21.06.2017 як такому, що працював трактористом-машиністом з 18.01.1983 по 14.03.2001.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.01.2018 адміністративний позов передано до Полтавського окружного адміністративного суду

Матеріали справи надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду 21.02.2018, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №525/7/18 та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на протиправність рішення Великобагачанського ОУПФУ від 22.09.2017 №144 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують період його роботи трактористом - машиністом, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. Зазначав, що записи у трудовій книжці свідчать про те, що стаж позивача на посаді тракториста становить більше 20 років. Зауважував, що у трудовій книжці не зазначено, що позивач працював у сільськогосподарських підприємствах на умовах неповного робочого дня, натомість за даними витягу з ЄДРПОУ відносно ПАТ ОСОБА_3 Багачка (ідентифікаційний код 05486970) основний вид економічної діяльності юридичної особи - вирощування зернових культур, бобових і насіння олійних культур, тобто вказане товариство є сільськогосподарським підприємством. Вважає, що відсутність довідки про підтвердження стажу позивача на посаді тракториста машиніста, а так само недоліки у її оформленні, не можуть бути підставою для позбавлення особи права на належну пенсію, якщо з інших даних, зокрема, трудової книжки, вбачається наявність усіх необхідних для цього обставин.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

19 березня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні, вказуючи на те, що правові підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу - машиністу відсутні, а рішення колегіального органу з призначення пенсії Великобагачанського ОУПФУ Полтавської області від 22.09.2017 №144 є обґрунтованим та прийнятим у чіткій відповідності до чинного законодавства України. Зауважував, що позивачем до управління не надано пільгову довідку, яка передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стражу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Великобагачанським ОУПФУ з метою сприяння в отриманні позивачем пільгової довідки на адресу ПАТ ОСОБА_3 Багачка направлявся відповідний лист, однак поштове відправлення повернулося до управління з відміткою підприємство не існує. Враховуючи те, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ ОСОБА_3 Багачка не припинило свою діяльність, правові підстави для звернення ОСОБА_1 до комісії при Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про підтвердження періодів роботи в ПАТ ОСОБА_3 Багачка, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відсутні. Водночас рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.09.2017 № 197 підтверджено ОСОБА_1 період роботи, передбаченої пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.06.1980 по 31.08.1980, у зв'язку з чим тривалість підтвердженого в установленому порядку періоду роботи ОСОБА_1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, становить 3 місяці, а з урахуванням часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі - 6 місяців, що менше за необхідний стаж (20 років) /а.с. 84 - 90/.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2, 21.06.2017 звернувся до Великобагачанського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком /а.с. 91/.

Згідно розписки-повідомлення до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), трудову книжку, військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 /а.с. 93/.

При цьому, у графі «перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії» розписки-повідомлення зазначено про необхідність надання заявником додатково у строк до 20.09.2017 довідки, що визначає право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.09.2017 №197 за результатами розгляду заяви позивача про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, з 01.06.1980 по 24.10.1980, підтверджено період роботи, передбаченої п. "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.06.1980 по 31.08.1980 та відмовлено у підтвердженні роботи з 01.09.1980 по 24.10.1980 /а.с. 109/. Р

Рішенням колегіального органу з призначення пенсії Великобагачанського ОУПФУ Полтавської області від 22.09.2017 №144 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту в статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення у звязку з відсутністю необхідних 20-ти років роботи трактористом-машиністом, підтверджених в установленому законодавством порядку /а.с. 24/.

У вказаному рішенні зазначено, що з урахуванням наданих документів, у тому числі рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.09.2017 №197 стаж роботи трактористом машиністом ОСОБА_1 складає лише 6 місяців, що менше за необхідний стаж 20 років.

Позивач не погодився із рішенням Великобагачанського ОУПФУ Полтавської області від 22.09.2017 №144, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню та вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Держава, у відповідності до вимог частини 1 статті 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

За приписами статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

При цьому згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7 роз'яснено, що відповідно до статті 13 (пункт "в") Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зміст спірного рішення свідчить, що підставою для відмови позивачу у підтвердженні наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, послугувало ненадання позивачем пільгової довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку № 637.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.08.1980 ОСОБА_1 здобув загальну середню освіту та йому присвоєно кваліфікацію за професією «тракторист-машиніст широкого профілю з кваліфікацією слюсаря 2 розряду» (диплом серія Б №901104) /а.с. 78/.

За даними трудової книжки ОСОБА_1 БТ-1 №9088276 останній 18.01.1983 був зарахований на посаду тракториста у Великобагачанському районному виробничому обєднанні «Сільгоспхімія» . 11.10.1993 Великобагачанське районне виробниче обєднання «Сільгоспхімія» переіменоване у Великобагачанське державне підприємство по виконанню агрохімічних робіт «Райагрохім», яке 25.06.1996, у свою чергу, було переіменоване в акціонерне товариство «ОСОБА_3 Багачка». У подальшому, 14.03.2001 позивач звільнився з роботи у акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Багачка» за власним бажанням /а.с. 68-75/.

Отже, трудовою книжкою підтверджено, що у період з 18.01.1983 по 14.03.2001 ОСОБА_1 дійсно працював на посаді тракториста в акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Багачка» (до зміни назви Великобагачанське РВО «Сільгоспхімія» та Великобагачанське ДПВАР «Райагрохім»).

Про зміни найменування Великобагачанського районного виробничого об'єднання "Сільгоспхімія" свідчить також архівна довідка від 22.03.2018 № 21-19/86, надана позивачем до суду /а.с. 139/.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «ОСОБА_3 Багачка» (ідентифікаційний код 05486970) має місцезнаходження: вул. Жовтнева, буд. 2, смт Велика Багачка, Великобагачанський район, Полтавська область, 38300 /а.с. 120 - 122/. Відомості про реєстрацію припинення вказаної юридичної особи у Єдиному державному реєстрі відсутні.

Позивач з метою отримання довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку №637, у червні 2017 року засобами поштового звязку направляв до ПАТ «ОСОБА_3 Багачка» за адресою: вул. Жовтнева, буд. 2, смт Велика Багачка, Великобагачанський район, Полтавська область, 38300 відповідну заяву про надання довідки /а.с. 136/, однак поштове відправлення повернулося на адресу ОСОБА_1 з відміткою відділу поштового звязку «підприємство не існує» /а.с. 135/.

Відповідачем також надсилався лист до ПАТ «ОСОБА_3 Багачка» від 22.06.2017 № 2927/02 з проханням надіслати пільгову довідку на ОСОБА_1 на адресу Управління, але лист повернуто без вручення з відміткою поштового відділення "підприємство не існує" /а.с. 117 - 118/.

У судовому засіданні позивач пояснював, що ним особисто встановлено, що за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру, ПАТ «ОСОБА_3 Багачка» не знаходиться.

Таким чином, незважаючи на те, що за даними ЄДР юридична особа - ПАТ «ОСОБА_3 Багачка» не припинена, фактичне місцезнаходження товариства та його посадових осіб невідоме, що позбавляє позивача можливості отримати довідку, передбаченої пунктом 20 Порядку №637, необхідну для призначення йому пільгової пенсії за віком.

При цьому суд зауважує, що позивач не має правових підстав для звернення до Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, для підтвердження періоду роботи трактористом у ПАТ "ОСОБА_3 Багачка", оскільки згідно із положеннями Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 N 18-1, визначено механізм підтвердження Комісією періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Водночас об'єктивна неможливість позивача отримати пільгову довідку від ПАТ "ОСОБА_3 Багачка" фактично має наслідком позбавлення позивача права на пенсійне забезпечення.

Суд зауважує, що документом, що підтверджує трудовий стаж ОСОБА_1 на посаді тракториста у період з 18.01.1983 по 14.03.2001, являється саме трудова книжка останнього.

Суд враховує, що за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид діяльності ПАТ "ОСОБА_3 Багачка" ("вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур") /а.с. 121/ повязана з виробництвом сільськогосподарської продукції.

Письмовими поясненнями громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що працювали в акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Багачка» в один період з позивачем, про що свідчать копії трудових книжок останніх, підтверджено, що позивач весь час у період з 18.01.1983 по 14.03.2001 працював у товаристві на посаді тракториста та безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції /а.с. 142, 146/.

В ході розгляду справи позивач також пояснив, що у період з 18.01.1983 по 14.03.2001 працював як тракторист у Великобагачанському районному виробничому обєднанні «Сільгоспхімія» (переіменованому у Великобагачанське державне підприємство по виконанню агрохімічних робіт «Райагрохім», а в подальшому - в акціонерне товариство «ОСОБА_3 Багачка») та безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції (вносив добрива на поля, обслуговував колгоспи, що входили до підприємства).

Таким чином в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт роботи позивача у період з 18.01.1983 по 14.03.2001 на посаді тракториста, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі 687/975/17 (реєстраційний номер у ЄДРСР 72366973).

Отже, суд приходить до висновку, що відсутність у трудовій книжці позивача відомостей про те, що останній як тракторист був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у період з 18.01.1983 по 14.03.2001, за умови неможливості отримати уточнюючу довідку, не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що рішення Великобагачанського ОУПФУ від 22.09.2017 №144 про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято без урахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття, без належної розсудливості. а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у відповідній частині - задоволенню.

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з 21.06.2017 як такому, що працював трактористом-машиністом з 18.01.1983 по 14.03.2001, то суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд з метою повного захисту прав позивача у даних спірних правовідносинах, відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Великобагачанське ОУПФУ Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.06.2017 про призначення/перерахунок пенсії, зарахувавши до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи ОСОБА_1 трактористом з 18.01.1983 по 14.03.2001.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання - вул. Каштанова, 49, смт. Велика Багачка, Полтавська область, 38300, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ( місцезнаходження - вул. Шевченка, 73, смт. Велика Багачка, Полтавська область, 38300, ідентифікаційний код 40376699) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22 вересня 2017 року № 144 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1.

Зобов'язати Великобагачанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області ( місцезнаходження - вул. Шевченка, 73, смт. Велика Багачка, Полтавська область, 38300, ідентифікаційний код 40376699) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 червня 2017 року про призначення/перерахунок пенсії, зарахувавши до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи ОСОБА_1 трактористом з 18 січня 1983 року по 14 березня 2001 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ( місцезнаходження - вул. Шевченка, 73, смт. Велика Багачка, Полтавська область, 38300, ідентифікаційний код 40376699) на користь ОСОБА_1 (місце проживання - вул. Каштанова, 49, смт. Велика Багачка, Полтавська область, 38300, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 352 грн 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 22 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6