Справа № 818/1706/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: О.М. Кунець

15 травня 2018 р. Справа № 818/1706/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

07.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» (подалі уповноважена особа ФГВ) щодо полягає у не включенні її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу «Суперкапітал» (з виплатою процентів щомісячно) № 980-019-000228172 від 26.04.2016 року на суму 55.000 грн і процентів по даному договору на суму 892,62 грн; зобов'язати відповідача включити її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за означеним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її безпідставно не включено до переліку вкладників, адже вона має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що відповідно до Закону України 23.02.2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (подалі Закон № 4452-VI, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) уповноваженою особою проведено перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними та вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. У ході перевірки виявлено, що 18.05.2016 року банк уклав із ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір відступлення прав вимоги № 1805 та того ж дня провів кредитні операції, чим порушив обмеження, встановлені Постановою № 917 зі змінами, внесеними Постановою № 295, в частині проведення кредитних операцій на підставі укладеного з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договору.

Таким чином, вказані правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI. До того ж укладений договір між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» є двостороннім, без участі банку як повіреного, а кошти, що вносилися/отримувалися за таким договором по своїй природі не вкладом згідно Закону № 4452-VI.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року (постанова у повному обсязі виготовлена 30.11.2017 року) адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Суд дійшов висновку, що уповноваженою особою ФГВ не зазначено, яким чином переказ коштів, ініційований ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на користь позивача, має відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Доводи відповідача не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а ґрунтуються виключно на припущеннях.

Суд надав критичну оцінку доводам уповноваженої особи ФГВ про надання переваг, не встановлених законом, окремим кредиторам банку перед іншими кредиторами у зв'язку із зарахуванням грошових коштів на вкладні рахунки позивача з рахунку іншої особи, оскільки положення ст. 1058 Цивільного кодексу України, Закону № 4452-VI, п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, передбачають можливість зарахування коштів на вкладний рахунок фізичної особи іншими особами.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволені вимог ОСОБА_1

Скаржник зазначає, що суд не встановив та невірно дослідив обставини справи, що саме позивачу біли повернуті грошові кошти на поточний рахунок за договором позики, який не є договором банківського вкладу (депозиту), у звязку з чим позивач не є вкладником у розумінні Закону № 4452-VI.

Перевірка правочинів з метою виявлення серед них нікчемних є діяльністю уповноваженої особи ФГВ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано. Рішення щодо віднесення за результатами перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних прийнято розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації та за відсутності упередженого ставлення.

Результатом виявлення нікчемних правочинів і відповідно не включення осіб, за участю яких вони вчинялися, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування є недопущення необґрунтованого збільшення розміру кредиторських вимог у відповідності до ст. 29 Закону № 4452-VI і відповідно захист прав кредиторів всіх черг та недопущення порушень правил черговості задоволення вимог кредиторів згідно зі ст. 52 цього Закону, що свідчить про прийняття рішення пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

18.05.2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» здійснив кредитну операцію шляхом укладання Договору відступлення прав вимоги № 1805 з подальшим проведенням розрахунків за ним, чим порушив обмеження встановлені постановою Правління Національного банку України № 917/БT від 22.12.2015 року, і що призвело до фактичного зменшення зобовязань банку перед вищеозначеною юридичною особою та збільшення зобовязань перед фізичними особами, які мають в ПАБ «Банк Михайлівський» поточні рахунки.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується з висновком суду, з таких підстав.

Згідно із ст. 73 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (тут і далі - в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема, обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій (п. 7 ч. 1 ст. 73); віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного (п. 12 ч. 1 ст. 73).

Постановою Національного банку України від 17.08.2012 року № 346 затверджене Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, яке (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначає підстави і порядок запровадження Національним банком особливого режиму контролю за діяльністю банків і філій іноземних банків, застосування заходів впливу, фінансових санкцій за порушення банками, філіями іноземних банків та іншими особами, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку, банківського законодавства та нормативно-правових актів Національного банку, здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, а також у разі застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі в банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи.

При цьому, відповідно до п.п. 1.3 п. 1 розділу 1 цього Положення «обмеження операцій» це тимчасова, на визначений строк, заборона банку здійснювати окремі види операцій з урахуванням установлених обмежень за видом/обсягом/сумою/колом клієнтів/регіоном.

Постановою Правління Національного банку України № 917/БT від 22.12.2015 року до ПАТ «Банк Михайлівський» застосовані заходи впливу банк на строк до 180 днів віднесений до категорії проблемних, з метою фінансового оздоровлення для банку запроваджені певні обмеження в здійсненні окремих видів операцій, зокрема, - не допускати проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів укладених до набрання чинності цієї постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків (а.с. 62-67).

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Судом встановлено, що 26.04.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-019-000002439, за змістом якого банк за ініціативою клієнта (ОСОБА_1М.) відкриває на ім'я останньої банківський рахунок № 3602 у гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства /а.с. 20/.

Того ж дня між позивачем (сторона-1) та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (сторона-2) укладено договір «Суперкапітал» (інвестиційний) № 980-024-2, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною-1 передається у власність стороні-2 грошові кошти у розмірі 55.000 грн, а остання сплачує у безготівковій формі на рахунок 3601 в ПАТ «Банк Михайлівській» та повертає стороні-1 кошти у безготівковій формі на рахунок 3602 в ПАТ «Банк Михайлівській» /а.с. 19/.

Копією квитанції від 26.04.2016 року № 6376388 підтверджується внесення позивачем готівки в сумі 55.000 грн. на поточний рахунок в банку та перерахування цієї суми в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-2з банківського рахунку позивача на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» /а.с. 21/.

18.05.2016 року між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладений договір відступлення права вимоги № 1805 (а.с. 54-56).

Згідно з виписки по особовим рахункам позивача (станом з 19.05.2016 року по 12.08.2016 року) на поточні рахунки позивача 19.05.2016 року відбулось зарахування на рахунок № 3602 коштів в сумі 55.000 грн, на рахунок № 3601 коштів в сумі 892,62 грн від ТОВ «Кредитно- інвестиційний центр» /а.с. 22-24, 39-40/.

Рішенням Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесений до категорії неплатоспроможних. 23.05.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року по 22.06.2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Наказом Уповноваженої особи ФГВ від 24.05.2016 року № 27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними /а.с. 42/.

Наказом від 01.06.2016 року № 42/2 Уповноваженою особою ФГВ затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 2, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у загальному розмірі ,74 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI та на підставі ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких транзакцій /а.с. 41, 45-47/.

У зв'язку із чим позивача включено до переліку фізичних осіб, по яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) по перерахуванню коштів від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» /а.с. 41/.

Докази направлення позивачу повідомлення про вищезазначені обставини в матеріалах справи відсутні.

Рішенням Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш відкликана банківська ліцензія ПАТ «Банк Михайлівський». 12.07.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів прийнято рішення № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року та призначено уповноважену ФГВ на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

14.07.2016 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення наступного змісту, - у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 12.07.2016 року N 1213, Про початок процедури ліквідації ПАТ ОСОБА_3 та делегування повноважень ліквідатора банку, Фонд з 15.07.2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам зазначеного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ ОСОБА_3 з 15.07.2016 року до 26.08.2016 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: ПАТ ОСОБА_4; ПАТ ОСОБА_3 ДНІПРО; ОСОБА_5; ПАТ ПУМБ; ПАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК; ОСОБА_6" тощо.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (падалі - «Фонд») визначаються Законом № 4452-VI.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

У відповідності до частини 6 цієї статті, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI.

Згідно частини 5 ст. 27 Закону № 4452, протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

У відповідності до п.п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 року № 14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 ч. 4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно п.п. 2, 4 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

За змістом ч. 1 ст. 35 Закону № 4452-VI здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

В силу вимог ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Колегія суддів вважає, що судам першої та апеляційної інстанцій відповідач не надав доказів, які б безспірно посвідчували ту обставину, що уклавши 26.04.2016 року саме з позивачем ОСОБА_1 договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-019-000002439 ПАТ «Банк Михайлівський» здійснив операцію, з порушенням вимог законодавства, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку або на умовах, що передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання переваг (пільг) окремим кредиторам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що кошти, які надійшли від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський», є вкладом, а на позивача поширюються гарантії вкладників щодо відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду.

До того ж матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ПАТ «Банк Михайлівський» повідомив позивача під підпис про непоширення на кошти, передані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», відповідних гарантій.

Частинами 1 та 2 ст. 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатковими поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

21.11.2017 року до Сумського окружного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропущення ним строку звернення до суду, з огляду на відсутність поважних причин пропуску такого строку.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року в задоволені клопотання відповідачу відмовлено.

Серед аргументів апеляційної скарги відсутні заперечення на означене судове рішення.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду, вважає, що доводи апеляційної скарги означені висновки не спростовують.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 229, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року, - без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_8 ОСОБА_9
Постанова у повному обсязі складена і підписана 24 травня 2018 року.