Справа № 806/1238/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м.Житомир

справа № 806/1238/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горовенко А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Демчук О.М.,

за участю:

представника позивача - Дубка С.М. (за довіреністю від 20.01.2018 за реєстровим №73);

представника відповідача - Климчука С.О. (за довіреністю від 03.01.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити кошти і надати довідки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) щодо не виплати індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 31.03.2016 по день звільнення (17.11.2016);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) надати довідку з помісячним розрахунком індексації та місяця підвищення (базового місяця) та визначеної раніше суми (фіксованої суми) за вказаний період;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) надати довідку з розрахунком компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) виплатити середній заробіток за період з дня звільнення (17.11.2016) по день фактичної виплати індексації із розрахунку множення суми середньоденного заробітку (423,47 грн) на кількість днів затримки виплати індексації;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) подати суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що нарахування грошового забезпечення відповідачем проводилося не в повному обсязі, зокрема, за період проходження служби з 31.03.2016 по день виключення зі списків особового складу 17.11.2016 індексація грошового забезпечення відповідачем не виплачувалась. Також вказує, що звертався до відповідача із заявою про проведення індексації грошового забезпечення. Відповідь на звернення позивач не отримав, індексацію грошового забезпечення відповідач не виплатив.

Зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача має право на отримання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати, на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення та середнього заробітку за період з дня звільнення по день фактичної виплати індексації.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

03 квітня 2018 року згідно з протокольною ухвалою суду, підготовче засідання у справі відкладено на 26 квітня 2018 року, у зв"язку з неявкою представника відповідача.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 26.04.2018, закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в той самий день, у судовому засіданні оголошено перерву до 15.05.2018 для надання сторонами додаткових доказів у справі та підготовки до судових дебатів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 06.04.2018 за вх.№7398/18.

Посилався на роз"яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2, положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та зазначає, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Проте відповідно до роз"яснень Міністерства соціальної політики України 08.08.2017 №78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередній період немає. Вважає, що у даному випадку відсутні правові підстави для визнання дій відповідача по невиплаті індексації грошового забезпечення протиправними, оскільки у межах наявного фінансового ресурсу, який був у 2016-2017 роках у Міністерства оборони України можливості виплатити індексацію грошового забезпечення за попередні періоди не було.

Виплата середнього заробітку за час звільнення по день фактичної виплати індексації із розрахунку множення суми середньоденного заробітку на кількість днів затримки виплати індексації, регулюється нормами Кодексом законів про працю України, які не поширюються на правовідносини в сфері проходження військової служби.

З приводу компенсації втрати частини доходів, у зв"язку з порушенням строків їх виплати заперечував, оскільки індексація не входить до складу грошового забезпечення та не може бути підставою для нарахування позивачу вказаної компенсації.

З урахуванням зазначеного, просить у позові відмовити за безпідставністю.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді сапера інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу командира 95 окремої десантно-штурмової бригади (по особовому складу) №29-РС від 14.09.2016 солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом 1 підпункту "ж" частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" (які вислужили строк військової служби за контрактом, укладеним на умовах передбачених абзацом другим частини третьої 23 цього Закону) (а.с. 18).

Згідно із витягом із наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №246 від 02.11.2016 позивача виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 03 листопада 2016 року (а.с.19).

У січні 2018 року позивач звернувся із заявою до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) з проханням надати довідку щодо сум виплаченої йому індексації грошового забезпечення з 31.03.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 17.11.2016 (а.с.15).

На підтвердження надіслання заяви на адресу відповідача, позивачем надано опис вкладення до поштового відправлення зі штампом відділення поштового зв"язку.

Відповідач листом за вих. №122 від 29.01.2018 повідомив ОСОБА_1 про відмову в нарахуванні індексації, з посиланням на п.7 вказівки Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 у зв"язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 №1078 (із змінами), на виконання вимог Міністерства оборони України від 31.12.2015 №248/3/9/1/1150, індексацію грошового забезпечення визначено не нараховувати до окремого роз"яснення.

У період з 31.03.2016 по 17.11.2016 індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалася та не виплачувалась.

Дана обставина представником відповідача не оспорюється.

Позивач вважаючи, що він має право на виплату сум індексації грошового забезпечення, на отримання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати, на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення, а також виплати середнього заробітку за період з дня звільнення по день фактичної виплати індексації, звернувся із позовом до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивачу за період з березня 2016 року по листопад 2016 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Відповідачем вказаний факт не заперечується.

З приводу наявності у позивача права на проведення індексації його грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (ст.9 Закону)

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).

Згідно п. 6 Порядку Проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, - виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) Індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік .

З огляду на викладене, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

За таких підстав не нараховування та не виплата позивачу індексація грошового забезпечення з 31.03.2016 по 17.11.2016, є протиправною

При цьому, щодо посилань відповідача на роз"яснення Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 №78/0/66-17 та роз"яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2, Міністра оборони України від 31.12.2015 №248/3/9/1/1150 суд вважає ці доводи безпідставними, оскільки роз"яснення і листи не є нормативно-правовими актами, тому судом до уваги не приймаються.

Військова частина НОМЕР_1 має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу, а тому суд критично ставиться до таких посилання відповідача як підставу для невиплати індексації грошового забезпечення позивача.

Крім того, що стосується посилань представника відповідача на відсутність фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення у період 2016-2017 років по суд зазначає, що Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З огляду на викладене, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

За таких обставин ненарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення з 31.03.2016 по 17.11.2016 є протиправною.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, оскільки індексація грошового забезпечення не була проведена у встановлений Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" строк, що є порушенням права позивача, суд вважає за необхідне зобов"язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 31.03.2016 по 17.11.2016.

Оскільки в ході розгляду справи підтверджено наявність права позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 31.03.2016 по 17.11.2016 та встановлено протиправність дій відповідача щодо такої не виплати, суд вважає за можливе зобов"язати Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 довідку з помісячним розрахунком індексації та базового місяця за період з 31.03.2016 по 17.11.2016.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та виплати компенсації втрати частини доходів суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України проголошено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення № 1153/2008), яке визначає порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до п. 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

У даному випадку мало місце виключення позивача зі списку особового складу без проведення остаточного розрахунку, а саме: не виплачено індексацію грошового забезпечення.

При розгляді даної справи суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 24.10.2011 у справі № 6-39цс11, а тому для визначення розміру середнього заробітку при звільненні мають враховуватись такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Як встановлено судом, при звільненні з військової служби позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.

Для проведення розрахунків належної до стягнення суми суд має встановити розмір недоплаченої суми та визначити істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника. Водночас, у матеріалах справи відсутні розрахунки суми недоплаченої індексації грошового забезпечення.

Нарахування індексації грошового забезпечення належить до дискреційних повноважень відповідача, а тому після набрання даним рішенням законної сили та його виконання відповідачем, позивач не позбавлений права звернутись з позовом про виплату компенсації втрати частини доходів та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині наразі є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем в порушення ч.2 ст. 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення та подання відповідачем звіту про виконання рішення на підставі ст.382 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз наведених норм свідчить на користь висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням рішення в даній справі.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 6, 7, 8, 9, 32, 77, 90, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн.код НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити кошти і надати довідки, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн.код НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн.код НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 31.03.2016 по день звільнення - 17.11.2016.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн.код НОМЕР_3 ) довідку з помісячним розрахунком індексації та базового місяця за період з 31.03.2016 по день звільнення - 17.11.2016.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено у нарадчій кімнаті і проголошено 15 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Рішення складене у повному обсязі 23 травня 2018 року