Справа № 461/9941/15-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/9941/15-а
Провадження № 2-а/461/225/18
УХВАЛА

22.05.2018 року Галицький районий суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Збожній О.Р.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 КАС України (в редакції на час подання даного позову) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Пунктом 1 ч.2 ст.18 КАС України (в редакції на час подання даного позову) окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м.Львова з позовом до ГУ УМВСУ у Львівській області, ГУ ПФУ у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльності ГУ МВСУ у Львівській області, яка полягає у не зазначенні в грошовому атестаті відрахованої суми податків з його грошового забезпечення; визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає у перевірці правильності заповненого грошового атестата, та не нарахуванні до загальної суми пенсії відрахованої суми податків з грошового забезпечення; зобовязання ГУ МВСУ у Львівській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області новий грошовий атестат з врахуванням сплачених ним сум податків з грошового забезпечення та сум індексації; зобовязання ГУ ПФУ у Львівській області перерахувати пенсію з урахуванням сплачених сум податків; зобов»язати пенсійний орган нарахувати та виплатити недоплачену суму пенсії з 31.12.2014р.

Відповідно до ч.1 ст.21 КАС України (в редакції на час подання даного позову), якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Таким чином, що зважаючи на те, що стороною у справі є орган державної влади (ГУ УМВСУ у Львівській області), дії та бездіяльність якого оспорюються, то такий підсудний окружному суду.

У звязку з наведеним судом постановлено на обговорення питання про передачу справи за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні не заперечили щодо передачі справи на розгляд Львівського окружного адміністративного суду.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Чинним Кодексом адміністративного судочинства не передбачено механізму передачі справи, з одного адміністративного суду до іншого, у звязку з порушенням правил предметної підсудності при подачі позову.

Разом з тим, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу (ч.1 ст.318 КАС України).

Одночасно пунктом 3 ч.1 ст.29 КАС України, передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, який не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, що не мала регулювання законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За таких обставин вважаю за доцільне, можливе та необхідне застосувати аналогію закону, а саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, що регулюють порядок передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого, у випадку порушення правил територіальної юрисдикці (підсудності).

Враховуючи наведене, суд вважає, що дана справа не підсудна Галицькому районному суду м.Львова як адміністративному, а тому, з метою дотримання правил предметної підсутності, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії слід передати на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.20,29 КАС України,

постановив:

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - передати на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: Стрельбицький В.В.