Справа № 826/10876/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 квітня 2018 року 14:18 № 826/10876/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., при секретарі судового засідання Борсуковській А.О., за участю представників сторін:

представника позивача - Власенко Д.О.,

представника відповідача - Карпик Л.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправними дій та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» (далі також - ПрАТ «Київський страховий дім», позивач) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (надалі також - Нацкомфінпослуг, відповідач), в якому позивач просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову № 907/1324/13-4/14/П про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 03 серпня 2017 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що, на думку позивача, його було протиправно, без наявності законних підстав, притягнуто до відповідальності оскаржуваним рішенням, оскільки в межах спірних правовідносин вирішення питання законності та обґрунтованості дій страховика не належить до компетенції відповідача, так як їх правомірність може бути встановлена в судовому порядку.

В ході судового розгляду представник позивача позов підтримав повністю.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, про що ним було наголошено, зокрема, в поданому до суду запереченні на позовну заяву, з огляду на безпідставність позиції позивача, оскільки оскаржуване рішення та дії були вчинені на підставі вимог чинного законодавства.

Оцінивши в судовому засіданні належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, до позивача Нацкомфінпослуг застосовано захід впливу у вигляді розпорядження № 560 від 16 березня 2017 року, яким зобов'язано товариство усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 06 квітня 2017 року.

07 липня 2017 року Нацкомфінпослуг складено акт про правопорушення законодавства у сфері ринків фінансових послуг ПрАТ «Київський страховий дім» №1324/13-4/14 яким, у зв'язку з невиконання позивачем вимог розпорядження № 560 від 16 березня 2017 року, встановлено порушення останнім п. 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20 листопада 2012 року № 2319, (далі - Положення № 2319).

03 серпня 2017 року, на підставі висновків зазначеного акту, Нацкомфінпослуг складено постанову про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг № 907/1324/13-4/14/П, якою до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 3 400, 00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача виходячи з наступного.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно п. 3 ч. 1 статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Зокрема, ч. 1 статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за провадження діяльності на ринках фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації - у розмірі від 1000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, в ч.ч. 1, 2 статті 42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зафіксовано, що штрафи, передбачені статтею 41 цього Закону, накладаються Головою, іншими членами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також уповноваженими комісією посадовими особами після розгляду матеріалів, що засвідчують факт правопорушення.

Про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 41 цього Закону, уповноваженою особою, яка його виявила, складається акт, який разом з поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи чи фізичної особи - підприємця та документами, що стосуються справи, протягом трьох днів надсилається посадовій особі, яка має право накладати штраф.

В той же час, відповідно до п. 1.5 Положення № 2319, Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів.

Зокрема, в пп. 3 п. 2.1 Положення № 2319 зафіксовано, що Нацкомфінпослуг може накладати штрафи в розмірах, передбачених ст.41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Штрафні санкції (штрафи) накладаються Головою Нацкомфінпослуг та директорами департаментів за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг.

Як вже зазначалось, до позивача Нацкомфінпослуг застосовано захід впливу у вигляді розпорядження № 560 від 16 березня 2017 року, яким зобов'язано товариство усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 06 квітня 2017 року, а саме п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невиконанням страховиком обов'язку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Позивачем станом на дату складання акта № 1324/13-4/14 не надано до Нацкомфінпослуг документів, що підтверджують виконання вимог, зазначених у Розпорядженні № 560.

Відповідно до п. 5.9 розділу V Положення № 2319, рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов'язковими для виконанім учасниками ринку фінансових послуг.

Розгляд справи, розпочатої актом № 1324/13-4/14, було призначено на 28 липня 2017 року, про що позивача повідомлено листом від 11 липня 2017 року № 5351/13-8.

До Нацкомфінпослуг листом від 27 липня 2017 року № 1716 позивачем надано клопотання про зупинення провадження у справі про правопорушення, вчинені товариством, посилаючись на п. 4.20 розділу IV Положення № 2319, відповідно до якого, провадження у справі про правопорушення може бути зупинено, якщо справу про правопорушення неможливо розглянути до вирішення пов'язаної з нею справи, що розглядається в суді, - до набрання рішенням суду в такій справі законної сили. Товариством також надано копію позовної заяви про визнання протиправним та скасування розпорядження Нацкомфінпослуг № 560 від 16 березня 2017 року, поданої до Окружного адміністративного суду міста Києва, та копію ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі № 826/4806/17.

З приводу зазначеного, суд звертає увагу на те, що матеріали адміністративної справи не містять доказів скасування або зупинення дії розпорядження Нацкомфінпослуг № 560 від 16 березня 2017 року у період до прийняття оскаржуваного рішення, а тому воно вважається чинним та таким, що підлягає обов'язковому виконанню на підставі наведених вище вимог законодавства.

Крім того, постановою суду від 13 липня 2017 року у справі № 826/4806/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року, було відмовлено в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Київський страховий дім» про визнання протиправним та скасування розпорядження від 16 березня 2017 року № 560.

При цьому, п. 4.20 розділу IV Положення № 2319, на якому у своєму позові акцентує увагу позивач, визначає право, а не обов'язок відповідача зупинити провадження у справі про правопорушення, що є його дискреційним повноваженням.

Як зазначає відповідач, з метою врахування всіх обставин справи, для прийняття вмотивованого рішення, директором департаменту страхового регулювання та нагляду прийнято рішення про перенесення розгляду справи, розпочатої актом № 1324/13-4/14, на 03 серпня 2017 року.

Водночас, 03 серпня 2017 року Нацкомфінпослуг не прийнято рішення про зупинення провадження у справі про порушення позивачем законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг. В даному випадку, враховуючи наведену вище аргументацію, суд вважає, що відповідач діяв в межах, визначених чинним законодавством.

Таким чином, з огляду на викладене вище, враховуючи те, що на дату прийняття оскаржуваної постанови № 907/1324/13-4/14/П розпорядження № 560 було чинним та не скасованим у судовому порядку, а від товариства не надходило документів щодо виконання вимог Розпорядження № 560, на підставі вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Положення № 2319, Нацкомфінпослуг, на думку суду, правомірно постановила застосувати до ПрАТ «Київський страховий дім» штрафну санкцію у розмірі 3 400, 00 грн. на підставі оскаржуваної постанови.

Отже, необґрунтованими є заявлені позивачем вимоги про скасування такого рішення відповідача.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, 37-41, офіс 407, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (02000, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, 3 код ЄДОПОУ 38062828) про визнання протиправними дій та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.05.2018.

Суддя Є.В. Аблов