Справа № 825/1492/18
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

24 травня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/1492/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Якуш І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області) звернулось до суду з адміністративним позовом (зі змінами) до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Чернігівський облавтодор», відповідач) про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача на суму 8286147,89 грн, що знаходяться на відкритих рахунках у банках.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств і організацій, які перебувають у державній власності на загальну суму 8286147,89 грн, який добровільно платником податків не сплачується. Разом з тим відповідач має рахунки, відкриті у банках.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

16.04.2018 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову та призначити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2018 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.04.2018 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає про часткову сплату відповідачем заборгованості, однак залишається не сплачений податковий борг з податку на додану вартість в сумі 8433665,76 грн та з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності 452482,13 грн, а тому позовні вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку є такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а отже підлягають задоволенню.

27.04.2018 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення, в яких зазначено, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач надав до суду копію консолідованого балансового звіту, згідно якого вартість майна (основних засобів), що обліковується у ДП «Чернігівський облавтодор» становить 47 368 000,00 грн, що свідчить про достатність майна для погашення суми податкового боргу та звертає увагу суду, що за рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду, згідно яких позивач звертався за дозволами щодо стягнення коштів платника податків, ДП «Чернігівський облавтодор» надані розстрочки виконання. Дані рішення виконуються відповідачем в добровільному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини викладні в позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві та запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ДП «Чернігівський облавтодор», , зареєстрований в якості юридичної особи 05.06.2002 та з 10.06.2002 перебуває на обліку як платник податків у Чернігівській ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.18-24).

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Податкове зобов'язання згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи за відповідачем станом на 24.05.2018 рахується податковий борг з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств і організацій, які перебувають у державній власності на загальну суму 8286147,89 грн.

Вищевказаний податковий борг стягнуто з відповідача на користь ГУ ДФС у Чернігівській області на підставі судових рішень. Також необхідно зазначити, що на підставі заяв ДП «Чернігівський облавтодор» про розстрочку виконання рішення суду, заборгованість за вказаними судовими рішеннями була розстрочена з встановленням графіків погашення заборгованості, що підтверджується матеріалами справи (а.с.32-60).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У звязку з наявністю податкового боргу на узгоджену суму ГУ ДФС у Чернігівській області у відповідності до ст. 59 ПК України, надіслано відповідачу податкову вимогу від 04.02.2015 № 125-25, яка отримана відповідачем 04.02.2015, що підтверджується наявними в матеріалах доказами (а.с.61).

За приписами п. 87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до п. 87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

З аналізу наведеної норми вбачається, що вона підлягає застосуванню лише в тому разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, недостатньо майна для погашення такого боргу.

На підтвердження відсутності майна відповідача, позивачем не надано будь-яких доказів, а лише зазначено про відсутність підстав для застосування примусової реалізації майна відповідача, оскільки в статутному фонді частка держави становить не менше 25 відсотків, а заставне майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності, що на думку позивача підтверджено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 по справі № 825/2360/15-а.

Тобто, з посиланням на рішення суду позивачем було встановлено відсутність майна у відповідача.

Відповідно до частини першої статті 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (частина перша статті 179 Цивільного кодексу України). Речі у свою чергу поділяються на рухомі та нерухомі (стаття 181 Цивільного кодексу України).

З викладеного вбачається, що податковим органом не було досліджено питання наявності чи відсутності іншого (всього) майна у відповідача, а тому наведене вище рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 по справі № 825/2360/15-а не може слугувати безумовним підтвердженням відсутності у відповідача майна, що може бути джерелом погашення податкового боргу.

Крім того, відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно із визначенням, наведеним у підпункті 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 88.2 статті 88 Податкового кодексу України право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Підпунктом 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України визначено, що у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації право податкової застави виникає з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

З урахуванням положень пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, належним і допустимим доказом в підтвердження обставин, що зумовлюють виникнення у позивача права на звернення до суду з даним позовом може бути акт опису майна, складений у порядку та за формою визначеною пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, а також відповідно до Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1841/24373.

Натомість на підтвердження факту спроможності та достатності майна для погашення суми податкового боргу відповідачем надано консолідований баланс (Звіт про фінансовий стан), згідно якого вартість майна (основних засобів) що обліковується у ДП «Чернігівський облавтодор» достатня для погашення податкового боргу (а.с.94-95).

Крім того, суд враховує ту обставину, що відповідач добровільно сплачує податковий борг на підставі графіків погашення заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями та заявами ГУ ДФС у Чернішгівській області про уточнення (зменшення) позовних вимог (а.с.96-105, 120-121, 144-149, 153-154).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області.

Керуючись статтями 168, 227, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ) до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (вул. Київська, 17, м. Чернігів, 14005, ) про накладення арешту відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.М. Тихоненко

Рішення суду у повному обсязі складено 30.05.2018.