Справа № 820/3726/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 травня 2018 р. № 820/3726/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ділбаряна А.О.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (вул. Морозова, буд. 13, м. Харків, 61001, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування", з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.05.2018, винесену в рамках зведеного виконавчого провадження № 53703882 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, в частині арешту грошових коштів, призначених для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Державного підприємства Харківське конструкторське бюро з двигунобудування, для сплати яких застосовується поточний рахунок № 3592 в Публічному акціонерному товаристві Державний експортно-імпортний банк України МФО 322315.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про необхідність додержання прав робітників підприємства на отримання заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату.

Представник відповідача не погодилась з позовними вимогами та надала відзив на позов, в якому вказала, що спірна постанова є законною, обґрунтованою та такою, що винесена на підставі Закону України "Про виконавче провадження", вказаний позивачем рахунок не належить до тих, накладення арешту на які заборонено, також даний рахунок не є цільовим для виплати заробітної плати.

Представник позивача також надав відповідь на відзив, в якій зазначив про відсутність спростування доводів позивача у відзиві на позов, а також послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.05.2018 по справі № 904/7819/15.

Представник позивача - Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" ОСОБА_1 - у судовому засіданні просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2Р - у судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № .05.2018 накладено арешт на кошти боржника позивача по справі, зокрема, на кошти, що містяться на рахунку № 3592 у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» код фін. установи: 322313, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (позивачу), в межах суми звернення стягнення 5188996,21 грн. (а.с. 15-37).

Не погоджуючись частково з винесеною постановою, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи оцінку правомірності прийнятої постанови та обгрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) .

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з приписами частини 1 та 2 статті 48 Закону № 1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною 4 статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 52 Закону № 1404-VIII виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Судом встановлено, що рахунок, про зняття арешту з якого просить позивач, не є рахунком зі спеціальним режимом використання, спеціальним та іншим рахунком, звернення стягнення на які заборонено законом.

Як вбачається з постанови про арешт коштів боржника від 02.05.2018 в рамках ЗВП № 53703882, арешт накладено на кошти, що містяться, зокрема, на рахунку № 3592 у філії ПАТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, МФО 351618.

В ході розгляду справи судом з наданих представником позивача виписок по вказаному рахунку встановлено, що вказаний рахунок протягом останнього року використовувався ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування", для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати єдиного соціального внеску та інших обов'язкових зборів та платежів та оплати послуг банку, повязаних зі здійсненням таких платежів.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частина 5 ст. 97 Кодексу Законів про працю України встановлює, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до частини 2 ст. 10 Конвенції "Про захист заробітної плати", ратифікованої Україною 04.08.1961, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно положень ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічна норма міститься також у статті 24 Закон України Про оплату праці.

Отже, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Суд зазначає, що за невиплату заробітної плати, стипендії, пенсії чи інших установлених законом виплат встановлено кримінальну відповідальність за ст. 175 Кримінального кодексу України.

З огляду на зазначене, враховуючи, що в ході судового розгляду справи з довідки позивача № 281 від 29.05.2018 встановлено, що позивач має щомісячні надходження грошових коштів на спірний рахунок, сума яких перевищує витрати на оплату праці, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку, що часткове зняття арешту призведе як до захисту прав робітників на отримання заробітної плати, так і не створить перешкод для погашення заборгованості, стягнення якої відбувається в примусовому порядку.

Одночасно, враховуючи, що оплата праці відбувається у національній валюті, а рахунок позивача є мультівалютним, що підтверджується інформацією ДФС України, отриманої представником відповідача на запит в рамках зведеного виконавчого провадження № 53703882 (а.с. 79), зняття арешту можливе лише з рахунку у гривні (код валюти 980).

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Ч.ч. 3-4 ст. 59 Закону № 1404-VIII передбачені порядок та підстави зняття арешту з майна у разі виявлення порушення порядку його накладення, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки у спірних правовідносинах не виникає спору щодо належності грошових коштів, на які накладено арешт, та не встановлено порушень порядку накладення такого арешту, має бути застосована норма ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII, тобто арешт з коштів має зніматися за рішенням суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо позовних вимог про скасування постанови про арешт коштів боржника від 02.05.2018, винесеної в рамках зведеного виконавчого провадження № 53703882 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, в частині арешту грошових коштів на поточному рахунку № 3592.980 в Публічному акціонерному товаристві Державний експортно-імпортний банк України, МФО 322315, призначених для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Державного підприємства Харківське конструкторське бюро з двигунобудування. Одночасно підстав для задоволення позовних вимог про скасування постанови про арешт коштів боржника від 02.05.2018 на поточному рахунку № 3592 в інших, ніж українська гривня, валютах позивачем не доведено та судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки навіть при частковому задоволенні позову позивач позбавлений можливості сплатити судовий збір,оплата якого відстрочена судом до ухвалення рішення у справі, через наявні арешти коштів на рахунках, суд, задля забезпечення його права на доступ до правосуддя, враховуючи, що предметом розгляду у справі є зняття арешту з грошових коштів, призначених для виплати виключно заробітної плати працівникам позивача, отже, зазначена обставина може вплинути на трудові права таких працівників, вважає за можливе звільнити позивача від сплати судового збору згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України Про судовий збір

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 268-272, 287, 293, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (вул. Морозова, буд. 13, м. Харків, 61001, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.05.2018, винесену в рамках зведеного виконавчого провадження № 53703882 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, в частині арешту грошових коштів на поточному рахунку № 3592.980 в Публічному акціонерному товаристві Державний експортно-імпортний банк України, МФО 322315, призначених для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Державного підприємства Харківське конструкторське бюро з двигунобудування.

В задоволенні позовних вимог про скасування постанови про арешт коштів боржника від 02.05.2018 на поточному рахунку № 3592 в інших, ніж українська гривня, валютах відмовити.

Звільнити позивача від сплати судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Білова О.В.