Справа № 2-а-2516/11
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2516/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Антоненка М.В., за участю секретаря судового засідання Андрієнко С.О., розглянувши подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ про зміну способу і порядку виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якому зазначила, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, перебуває виконавчий лист по справі № 2а-2516/11 виданий 16.05.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про зобов'язання Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2011 р. № 2195-IV та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 12.10.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Згідно заяви боржника від 27.02.2018 за вих. № 4679/11, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії, у результаті чого нараховано 1461,23 грн.

Що стосується виплати зазначеної суми повідомило, що, відповідні розміри підвищення до пенсії встановлені постановами КМУ від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Фінансове забезпечення даних виплат, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України».

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» фінансування виплат, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» не передбачено.

Таким чином, виникли обставини, що виключають можливість виконання відповідного рішення у повному обсязі.

01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст. 3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У відповідності до норм вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Таким чином на теперішній час, ураховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби.

Згідно з частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувана, державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем.

Просить суд змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу № 2а-2516/2011 від 16.05.2016 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, з зобов'язанням Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя на стягнення з Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2 пенсії згідно статті 6 Закону України"Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2011 р. № 2195-IV та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 12.10.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період в розмірі 1461,23 грн.

Державний виконавець Гостіщева Т.М. в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про розгляд подання без її участі. На задоволенні поданні наполягає.

Представник Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в судове засідання не з*явився, через канцелярію суду подав відзив на подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якому зазначив, що Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя стосовно подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення заперечує з наступних підстав.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію.

Частиною другою ст. 14, ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили є обов'язковими до виконання на території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов'язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Відповідно постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2а-2516/2011 та постанови про відкриття виконавчого провадження № 55819219 від 16.02.2018р. управління зобов'язане здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12.10.2010 р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Виконавчий лист виконано боржником в частині нарахування, адже стягувачу було здійснено перерахунок пенсії відповідно до розпорядження № 132244 від 29.07.2014 р. та протоколу від 31.07.2014р, в результаті якого нараховано 1461,23 грн., яка сформована на додаткову відомость.

Що стосується виплати зазначеної суми повідомляє, що згідно положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік. Відповідні розміри підвищення до пенсії встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення». Фінансове забезпечення даних виплат, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із Прикінцевими положеннями Закону України „Про державний бюджет на 2013 рік", Закону України „Про державний бюджет на 2014 рік", Закону України „Про державний бюджет на 2015 рік", Закону України „Про державний бюджет на 2016 рік", Закону України „Про державний бюджет на 2017 рік", Закону України „Про державний бюджет на 2018 рік" Закону України „Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки.

Крім того, Конституційний Суд України своїм Рішенням від 25.01.2012 № З-рп/2012 по справі № 1-11/2012 підтвердив правомірність обчислення підвищень до пенсії в розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

З огляду на зазначене, виходячи з наявних фінансових ресурсів, виплату нарахованої доплати буде проведено після централізованого фінансування.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з частиною другою статті 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами», згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України. Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Згідно ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції ,а за заявою стягувача чи виконавця рішення, - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання . Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, виконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми неможливе лише на теперішній час через відсутність коштів, але виплата буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, тобто виконання судового рішення фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду. Зміни в діючому законодавстві, на які посилається заявник у заяві та яке натепер регулює порядок виконання рішень суду зі спірних правовідносин, не є обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду, а тому відсутні і правові підстави для задоволення подання.

Також вважає за потрібне зазначити, що подання не підлягає задоволенню, оскільки суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту судового рішення та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи. А в разі задоволення подання фактично буде змінений зміст судового рішення, що є порушенням процесуального права.

Таким чином, підстави для задоволення подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області взагалі відсутні.

Згідно ст. 119 Бюджетного Кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет, виділеним бюджетним асигнуванням чи кошторису, заборонено та має наслідком зменшення асигнувань розпорядникам бюджетних коштів на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності у порядку, визначеному ст. 121 цього Кодексу та законами України.

Із зазначених положень закону випливає, що посадові особи управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя повинні виплачувати суми, що стягненні за рішеннями судів у межах бюджетних асигнувань, та несуть відповідальність за перевищування таких виплат поза бюджетним кошторисом.

Просить суд в задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення, винесеного Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по справі № 2а-2516/2011 відмовити.

ОСОБА_2 надала суду заяву з проханням розглянути подання за її відсутності. Просить суд подання задовольнити.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши подання та всі надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області № 55819219 від 16.02.2018 р. в порядку ст.ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Також встановлено, що листом від 27.02.2018р. за вих. № 4679/11 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в частині виплати коштів у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. Відповідно листа боржника, в якості підтвердження часткового виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку було надано розрахунок, недоплаченої ОСОБА_2 суми коштів, яка складає 1461,23 грн. У вказаному листі боржника зазначено, що на виконання вищезазначеної постанови на підставі розпорядження № 132244 від 29.07.2014 року та протоколу від 31.07.2014 року управлінням, було проведено розрахунок суми боргу за рішенням суду, в результаті якого нараховано суму 1461,23 грн., яка сформована на додаткову відомість. Зазначив, що стосується виплати зазначеної суми відповідно Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки. Таким чином, згідно чинного законодавства не вбачається можливості виконати постанову про відкриття № 55819219 від 16.02.2018 року в повному обсязі в частині виплати нарахованої суми.

Згідно ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість, яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У частині першій статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Постановою ВСУ від 11.11.2014 у справі № 21-475а14 у справі за подібних правовідносин висловлено правову позицію, що, як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у звязку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення. Можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання управлінням ПФУ судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява державного виконавця щодо зміни способу виконання рішення, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-а-2516/11 від 16 травня 2016 року не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення вимог фактично буде змінено по суті зміст постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зміну способу і порядку виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2011 року № 2а-2516/11 - відмовити.

Ухвалу складено та підписано 17 травня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя: М.В. Антоненко