Справа № 814/516/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 р. № 814/516/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54050

до відповідача:Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, пов.1, м. Миколаїв, 54056

про:визнання протиправними та скасування постанов від 06.07.2017 № 009389, від 20.07.2017 № 009438, від 27.07.2017 № 009447, від31.08.2017 № 009526, від 28.09.2017 № 009673, від 05.10.2017 № 009700,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі -позивач) звернулась до адміністративного суду з позовними вимогами до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (надалі - відповідач), про визнання протиправними та скасування постанов № 009389 від 06.07.2017, № 009438 від 20.07.2017 № 009447 від 27.07.2017. № 009526 від 31.08.2017. № 009673 від 28.09.2017 № 009700 від 05.10.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу.

В обґрунтування позову зазначив, що спірними постановами на неї накладено адміністративно-господарський штраф за порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вважає такі постанови протиправною, оскільки перевезення та керування вантажним автомобілем здійснювала інша особа на підставі договору оренди автомобіля № 1701/1. Отже, позивач у спірних відносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб'єктом відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (надалі Закон № 2344).

Ухвалою від 26.02.2018 позивачу поновлено процесуальний строк звернення до суд відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 19.03.2018.

Відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що посадові особи відповідача здійснили перевірку, за результатами якої було винесено постанови, визначені законодавством про автомобільний транспорт, тому дії посадових осіб не можуть бути визнані протиправними, а постанови незаконними.

Ухвалою від 21.05.2018 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача, про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив таке.

Позивач є фізичною особою-підприємцем, одним з видів діяльності якої є надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (КВЕД 77.12). На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачці на праві власності належить автотранспорт марки DAF 95 XF430 (номерний знак НОМЕР_3) з причепом INTER CARS (номерний знак НОМЕР_1) .

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду матеріалів перевірки Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області посадовими особами винесено постанови № 009389 від 06.07.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009438 від 20.07.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009447 від 27.07.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009526 від 31.08.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009673 від 28.09.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009700 від 05.10.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700 грн. (на загальну суму 10200,00 грн.), за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників регулює Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 (на момент виникнення спірних правовідносин) державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до ст.60 цього Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, суд відмічає, що ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно-господарські штрафи застосовуються до автомобільних перевізників.

Відповідно до ст.1 Закону України " Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб'єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

Виходячи з наведених положень, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не є перевізником у розумінні абз. 18 ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", відтак і не є суб'єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт в межах спірних правовідносин, а тому правові підстави для застосування до неї штрафу відсутні.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафів, за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", з огляду на те що спірні постанови № 009389 від 06.07.2017, № 009438 від 20.07.2017 № 009447 від 27.07.2017. № 009526 від 31.08.2017. № 009673 від 28.09.2017 № 009700 від 05.10.2017прийняті з порушенням норм чинного законодавства, тому є протиправними..

Згідно зі ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності прийняття спірних постанов.

Враховуючи те, що судом встановлено відсутність правових підстав для застосування до позивача штрафу, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, тому задовольняє його у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 139, 205, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54050 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ідентифікацій код 39816845) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області № 009389 від 06.07.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009438 від 20.07.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009447 від 27.07.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009526 від 31.08.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009673 від 28.09.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., № 009700 від 05.10.2017 про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ідентифікаційний код 39816845) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54050 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 704,80 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник