Справа № 266/3243/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа №266/3243/16-а

адміністративне провадження №К/9901/39243/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів: Анцупової Т.О., Коваленко Н.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні справу №266/3243/16-а за касаційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 березня 2017 року (суддя Пантелєєв Д.Г.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року (колегія у складі суддів: Ханової Р.Ф., Василенко Л.А., Гайдара А.В.) у справі №266/3243/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

І. ПРОЦЕДУРА

1. 26 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 16.08.2016 року № 8, яким позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800,00 грн.

2. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 березня 2017 року позов задоволено, постанову начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради Пизіна Д.Л. № 8 від 16 серпня 2016 р. про накладення на позивача за ч. 7 ст. 96 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді 6800 гривень штрафу - скасовано, порушника від адміністративної відповідальності звільнено за відсутністю події адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито

3. Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, просив постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

4. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради було задоволено частково. Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 березня 2017 року по справі № 266/3243/16-а змінено. Виключено із абзацу другого постанови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 березня 2017 року по справі № 266/3243/16-а слова «порушника від адміністративної відповідальності звільнити за відсутності події адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити». В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

5. 12.06.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 березня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року.

6. У поданій касаційній скарзі Відповідач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 березня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2017 відкрито провадження у справі. 06.07.2017 надійшов відзив від Позивача.

8. Сторонами не було заявлено жодних клопотань.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 01.08.2016 укладено договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

10. Інспектором управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради 11 серпня 2016 року на підставі направлення від 11.08.2016 р. № 06-480-01 відповідно до статті 41 Закону № 3038-VI та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553 на підставі заяви до виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 25.07.2016 року № Б-3759-11-1.1 проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівних норм, державних стандартів і правил фізичної особи ОСОБА_1, за результатом якої складено акт.

11. Перевіркою встановлено, що на території нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, було проведено будівельні роботи без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, що є порушенням абз. 2 ч. 2 ст. 36 Закону № 3038-VI.

12. Інспектором управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради 11 серпня 2016 року відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI та ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, в якому вказано, що він порушив абз.2 ч.2 ст. 36 Закону № 3038-VI, а саме, виконав будівельні роботи без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, що тягне за собою відповідальність згідно ч.7 ст. 96 КУпАП.

13. Відповідачем 11 серпня 2016 року видано припис позивачу, яким вимагається зупинити виконання будівельних робіт, усунути встановлені порушення.

14. На підставі вищезазначених акта та протоколу відповідачем винесено постанову № 8 від 16.08.2016 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15. Позивач оскаржувану постанову вважає незаконною з тих підстав, що приміщення АДРЕСА_1 він придбав в гр. ОСОБА_3 та не вів там ніяких будівельних робіт, не є забудовником даного об'єкту нерухомості та суб'єктом містобудування. Також він був позбавлений можливості скористатись правовою допомогою. Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову відповідача №8 від 16.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП.

16. Відповідач, в свою чергу, вважає, що основним його завданням є здійснення контролю та виконання дозвільних та реєстраційних функцій в сфері містобудівної діяльності на території м. Маріуполь. Перевірка була проведена на підставі звернення третьої особи до Маріупольської міської ради від 25.07.2016 згідно направлення від 11.08.2016. За результатами перевірки було складено акт та протокол про адміністративне правопорушення, а також надано припис позивачу від 11.08.2016 про зупинку виконання будівельних робіт та усунення виявлених порушень. ОСОБА_3 надавала декларацію на початок на завершення будівельних робіт 26.07.2016 року. Однак йому не відомо, які саме будівельні роботи проводились. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Вирішуючи адміністративний спір, суди виходили з наступного.

18. Згідно частини 7 статті 96 КУпАП виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів II категорії складності тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

19. Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що, по-перше, необхідно встановити факт будівельних робіт у відповідному приміщенні, а, по-друге, що ці роботи здійснюються без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт. Проте, в межах даних правовідносин відповідачем не доведений факт того, що ОСОБА_1 після набуття у власність приміщення з 01.08.2016 року здійснював у ньому будівельні роботи, в протоколі про адміністративне порушення, в акті перевірки, в постанові про адміністративне правопорушення відсутні докази та будь-які посилання на конкретні факти здійснення позивачем будівельних робіт, зокрема, не встановлено які роботи були здійснені попереднім власником приміщення, та які будівельні роботи встиг здійснити позивач протягом десяти днів після оформлення договору купівлі-продажу.

20. Крім того, як вбачається з копії декларації про початок виконання будівельних робіт та листа відповідача від 06.09.2016 року № 06-545-01, попереднім власником приміщення, ОСОБА_3 15 липня 2016 року надана декларація про початок проведення будівельних робіт № АДРЕСА_1, яка зареєстрована відповідачем 21.07.2016 року за реєстраційним № ДЦ 90. 26 липня 2016 року ОСОБА_3 надана декларація про готовність до експлуатації об'єкту, який належить до І-ПТ категорії складності, яка зареєстрована в управлінні державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради 02.08.2016 року за № ДЦ45. Об'єктом є нежитлове приміщення АДРЕСА_1, площею 44,2 м.кв. В декларації вказано вид будівельних робіт, а саме, реконструкція нежитлового приміщення з створенням окремого входу по АДРЕСА_1.

21. З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що будівельні роботи у зазначеному приміщенні здійснювались попереднім власником приміщення на законних підставах з дотриманням положень Закону № 3038-VI, проведення інших будівельних робіт новим власником приміщення (позивачем у справі) відповідачем не доведено, розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення здійснено з порушенням статей 251, 280 КУпАП.

22. Посилання заявника апеляційної скарги на те, що відсутність у позивача документів на право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташована прибудова є порушенням позивачем законодавства у сфері містобудівної діяльності суд апеляційної інстанції відхилив, оскільки не впливають на суть спірних правовідносин, зазначені факти не покладені в основу спірної постанови про адміністративне правопорушення та не є предметом розгляду в даній справі.

23. Змінюючи рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції скасував рішення управління внаслідок його протиправності, а також зазначив абзацом другим резолютивної частини, про те, що порушника звільнено від адміністративної відповідальності за відсутністю події адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрив. Застосований судом спосіб судового захисту не узгоджується з нормами процесуального права, внаслідок чого, рішення підлягає зміні у цій частині.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій і вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки:

А) Позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт за результатами перевірки, проведеної на підставі звернення третьої особи до маріупольської міської ради від 25.07.2016. Будівництво прибудови (торгівельний зал) до нежитлового приміщення № АДРЕСА_1 здійснювалось без Реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, що суперечить вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI. Жодних декларацій про початок виконання будівельних робіт на будівництво прибудови за цією адресою управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради не реєструвало.

Б) факт порушення позивачем законодавства у сфері містобудівної діяльності підтверджується відсутністю документів на право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташована прибудова, відсутністю містобудівних умов та обмежень на будівництво прибудови.

25. У відзиві позивач вважає касаційну скаргу необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки:

А) у касаційній скарзі не зазначено з посиланням на норми законодавства, в чому саме полягає порушення норм матеріального та процесуального права.

Б) в касаційній скарзі не наведено доказів вини Позивача. Відповідачем не доведений факт здійснення Позивачем будівельних робіт.

В) щодо документів на право власності - суд апеляційної інстанцій вже зазначав, що таке посилання Відповідача є неприйнятним, оскільки факт відсутності документів на право власності не впливає на суть спірних правовідносин.

Г) Позивачем ще під час проведення перевірки було надано Відповідачу відповідний договір купівлі-продажу на приміщення АДРЕСА_1.

Д) підставою для проведення перевірки є звернення третьої особи від 25.07.2016, тобто до придбання вищезазначеного приміщення Позивачем.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд відзначає, що доводи касаційної скарги повторюють в основному доводи апеляційної скарги.

27. Зокрема, щодо доводу, наведеного у п. 24- А, суд апеляційної інстанції вказав, що будівельні роботи у зазначеному приміщенні здійснювались попереднім власником приміщення на законних підставах з дотриманням положень Закону № 3038-VI, проведення інших будівельних робіт новим власником приміщення (позивачем у справі) відповідачем не доведено, розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення здійснено з порушенням статей 251, 280 КУпАП (пп.18-20).

28. Щодо доводу, наведеного у п. 24-Б, суд апеляційної інстанції вказав, що посилання заявника апеляційної скарги на те, що відсутність у позивача документів на право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташована прибудова є порушенням позивачем законодавства у сфері містобудівної діяльності є неприйнятними, оскільки не впливають на суть спірних правовідносин, зазначені факти не покладені в основу спірної постанови про адміністративне правопорушення та не є предметом розгляду в даній справі (п.21).

29. Крім того, Суд вважає необхідним зазначити, що підставою для проведення позаплановою перевірки Позивача було звернення третьої особи від 25.07.2016. Відповідно до абз.8 п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553, підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. При цьому матеріали справи не містять відповідного звернення фізичної особи від 25.07.2016, також Відповідач не давав його і у відповідь на письмове звернення Позивача. Тобто Відповідачем не було навіть доведено законність надання направлення на проведення перевірки від 11.08.2016 № 06-480-01.

30. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

31. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

32. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

33. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

34. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

35. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 березня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі №266/3243/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя Н.В. Коваленко