Справа № 822/987/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/987/17
16 листопада 2017 року м. Вінниця
Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року - без змін.
Із позицією Вінницького апеляційного адміністративного суду, що викладена в ухвалі від 16 листопада 2017 року, не погоджуюсь, а тому вважаю за необхідне викласти окрему думку по даній справі. На мою думку, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому має бути скасоване, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850. Зазначеним Порядком встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення.
З матеріалів справи встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 7 о/с від 03.02.2016 року ОСОБА_1, звільнено зі служби в поліції.
На підставі протоколу № 10 від 10.02.2016 року засідання військово - лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" з установлення причинного зв'язку захворювань, травм, каліцтв у колишніх працівників органів внутрішніх справ та НП із числа осіб рядового й начальницького складу, встановлено причинний зв'язок захворювань у колишнього співробітника ОВС та НП ОСОБА_1, 1978 року народження, з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АГ №0017337 від 09.03.2016 року, позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 09.03.2016 року (захворювання, пов'язане з проходженням служби).
15.09.2016 року позивач звернувся із заявою (рапортом) до ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ)
Ліквідаційна комісія УМВС України у Хмельницькій області листом №29/Л-156 від 17.10.2016 року повідомила, що Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, яке є останні місцем служби позивача, не є правонаступником УМВС України в Хмельницькій області, а тому не є уповноваженим органом для направлення до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 року, Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність УМВС України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_1, висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 та зобов'язав УМВС України в Хмельницькій області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати позивачу грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону № 565-ХІІ та Порядку № 850. Виконуючи постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.11.2016 року, УМВС України в Хмельницькій області сформувало висновок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та разом з поданими позивачем документами направило його до МВС України.
Листом від 02.03.2017 року № 15/2-606 МВС України повернуло без розгляду вказані документи та повідомило, що призначення допомоги повинно проводитись за останнім місцем служби поліцейського.
Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1. Зобов'язано Міністерство внзлрішніх справ України розглянути матеріали (висновок) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХП, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.
З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію".
До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок № 850).
Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та пункту 3 Порядку № 850 у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога.
Встановлено, що 03.02.2016р. позивача було звільнено зі служби в поліції.
Згідно пункту 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".
Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Згідно частини 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно матеріалів справи право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 09.03.2016 року.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №4 формування пакета документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії.
Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).
Для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності із документами, що визначені цим пунктом (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №4).
Пунктами 1, 2 розділу IV Порядку №4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.
Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
Оскільки позивачу встановлено другу групу інвалідності з 09.03.2016 року, він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 4, згідно з яким заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.
Враховуючи наведені обставини та норми, вважаю, що право на призначення та виплату грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" та Порядку №850 мають право виключно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції, а також пенсіонери МВС. При цьому, порядок та умови отримання одноразової грошової допомоги у разі визначення інвалідності поліцейськими передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Порядком №4. Отже особам, останнім місцем роботи яких є підрозділи Національної поліції, в тому числі й позивачу у даній справі, одноразова грошова допомога у разі визначення інвалідності призначається та виплачується згідно положень Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку №4.
Разом з цим, суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача до МВС України, яке, з огляду на характер спірних правовідносин та положення Порядку №4, не здійснює опрацювання документів з питань виплати поліцейським одноразової грошової допомоги.
У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.
Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Суддя Залімський І.Г.