Справа № 750/3015/18
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3015/18
Провадження № 2-а/750/400/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції сектору реагування патрульної поліції Чернігівського відділу поліції Чернігівського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови серії НК №247529 від 27.03.2018 та скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч.1 ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач обґрунтувала свій позов тим, що відповідач неодноразово зупиняв її з різних причин і навіть запрошував на побачення, зловживаючи владою. Коли вона йому відмовила, він з помсти склав на неї постанову, хоча доказів правопорушення та що воно було вчинено у день, час та у місці, вказаному у постанові, не надано. Позивач не заперечує факту її зупинки поліцейським під час керування автомобілем Volkswagen CC Sport номерний знак YV447YV, проте зазначає, що це було в інший день і вона дійсно не надала на вимогу інспектора поліції страхового полісу, адже вважає, що він не мав права його перевіряти. Позивач зазначила, що вона після розгляду справи відмовилася отримувати копію постанови та ставити в ній підпис, а оскаржувану постанову отримала пізніше у відділі поліції. Також позивач обґрунтовує свій позов тим, що розгляд справи проведено з порушенням вимог ст. 252, 268 ОСОБА_3, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 284 ОСОБА_3.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що постанову ним винесено на законних підставах, позивачу були розяснені права, які також надруковані на звороті бланку постанови, проте позивач відмовилася отримати її копію, а факт вчинення позивачем правопорушення доводиться відеозаписом. Крім того, відповідач зазначив, що вперше побачив позивача під час розгляду адміністративної справи 27.03.2018, а тому доводи позивача щодо того, що він неодноразово її зупиняв та запршував на побачення, не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази, оглянувши наданий відповідачем відеозапис, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №247529 від 27.03.2018 о 16 год. 02 хв. позивач рухалася автомобілем Volkswagen CC Sport номерний знак YV447YV за межами населеного пункту по автодорозі Чернігів Пакуль КПП Славутич 13 кілометр без ввімкненого ближнього світла фар та не мала чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач в судовому засіданні не заперечував того факту, що вона не надала на вимогу інспектора поліції страхового полісу, бо вважає, що вона зобовязана його надати лише у випадках, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, у разі дорожньо транспортної пригоди, чого в даному випадку не було.

З відеозапису, що здійснений поліцейським на власну відеокамеру, оглянутого в судовому засіданні, підтверджено факт того, що позивач рухалася на автомобілі поза населеним пунктом без вімкненого ближнього світла фар, у звязку з чим була зупинена інспектором поліції та на його вимогу категорично відмовилася предявити поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122, 126 ОСОБА_3, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інстркції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено ОСОБА_3) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається ОСОБА_3), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії НК №247529 за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 27.03.2018 о 16 год. 02 хв. рухалася автомобілем Volkswagen CC Sport номерний знак YV447YV за межами населеного пункту по автодорозі Чернігів Пакуль КПП Славутич 13 кілометр без ввімкненого ближнього світла фар, тобто з порушенням п.9.8 ПДР України.

Отже, на думку суду, у відповідача були достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення. При цьому саме існування наведених обставин і зумовило виникнення в Інспектора поліції права на реалізацію повноважень згідно п.2.4 ПДР України вимагати в особи пред'явлення нею документів, передбачених п.2.1 ПДР України

Таким чином, оскільки приписи ч. 1 ст. 126 ОСОБА_3 визначають керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), а позивач страховий поліс інспектору не надала, а тому суд приходить до висновку про наявність у відповідача правових підстав для складання оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З пояснень позивача вбачається, що свої вимоги про скасування оскаржуваної постанови вона також обґрунтовує тим, що відповідач порушив процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 ОСОБА_3 справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 ОСОБА_3 органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1-3 ст. 122 ОСОБА_3. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 ОСОБА_3 передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 ОСОБА_3 у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 ОСОБА_3 виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV ОСОБА_3.

Крім того, проаналізувавши рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, на яке посилається позивач щодо протиправності застосування відповідачем скороченої процедури провадження у справі (за місцем вчинення правопорушення), суд враховує, що висновки Конституційного Суду України про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 ОСОБА_3, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 ОСОБА_3.

ОСОБА_3, зокрема, ст. 258 зазнали змін вже після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Такі зміни є чинними та не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України на місці вчинення такого правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги ОСОБА_3 при розгляді справи, ним було розяснено позивачу права, повідомлено про вчинене порушення, заслухано пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було.

За таких обставин, посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 268 ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 272, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора поліції сектору реагування патрульної поліції Чернігівського відділу поліції Чернігівського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя