Справа № 820/2671/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 травня 2018 р. № 820/2671/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Биковченко Н.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Нацполіції в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №324 від 23.03.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 23.11.2017 під час несення служби на блокпосту «Демине - Олександрівка» з ОСОБА_3 стався нещасний випадок, після чого 24.11.2017 ОСОБА_3 доставлено до КУ «Кремінське районне територіальне медичне об'єднання», де оглянуто на наявність тілесних ушкоджень та надано довідку з первинним діагнозом: забиття м'яких тканин нижнього грудного відділення хребта та протокол про підтвердження факту перебування ОСОБА_3 під час настання нещасного випадку у тверезому стані.

У зв'язку з погіршенням стану здоров'я, позивач, був змушений звернутися за більш кваліфікованою допомогою до лікаря за місцем фактичного мешкання, про що повідомив керівництво Лисичанського ВП та старшого блокпосту. З 24.11.2017 до 28.12.2017 ОСОБА_3 було надано амбулаторне лікування.

Проте за результатом службового розслідування стосовно ОСОБА_3 встановлено порушення службової дисципліни, та прийнято наказ про накладення дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді догани.

Позивач стверджує, що не вчиняв дисциплінарного проступку та жодних протиправних дій, а тому відсутні підстави для застосування до нього заходів дисциплінарного стягнення.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, які у ньому викладені.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити, з огляду на доводи, викладені у відзиві на позов.

Зазначила, що за час проходження стажування майор поліції ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо, без будь-якого прояву ініціативності та організаторських здібностей, здатний вирішувати питання та приймати вірні рішення лише після погодження з керівництвом стажування. Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов'язки.

Однак, на підставі зібраних під час службового розслідування матеріалів та з урахуванням вищевказаних вимог законодавства і нормативно-правових встановлено, що старшим дільничним офіцером поліції СППП Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_3 допущені порушення службової дисципліни, а саме порушення вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, вимог п. 3 (категорично заборонити виїзд прикомандированих працівників за межі території обслуговування підрозділу без письмового дозволу його керівника, а за межі гарнізону, без особистого дозволу начальника ГУНП в Луганській області) службової телеграми «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності» ГУНП в Луганській області від 26.09.2017 вих. № 5615/111/19/01-2017, ст. 14 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694 - XII у частині зобов'язання працівника дбати про особисту безпеку і здоров'я, а отримані ним тілесні ушкодження вважати такими, які отримані у зв'язку з допущенням порушення службової дисципліни та з власної необережності.

Вважає, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення на позивача є законним, а дисциплінарне стягнення - догана у повній мірі відповідає тяжкості вчиненого проступку.

Заслухавши представників сторін, розглянувши надані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно частини 2 цієї ж статті Закону поліцейський зобов'язаний професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Частиною 2 цієї ж статті Закону встановлено підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з п. 4 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV (далі за текстом - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.1 Закону України Про Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

В силу ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Як вбачається з наведених норм, притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справі України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Статтею 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до положень зазначеної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Суд зазначає, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Згідно наведених вище правових норм ч.1 ст.19 Закону України Про Національну поліцію України, ст.1, ст.2 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України дисциплінарна відповідальність виникає за цими нормами лише у осіб, що мають статус поліцейського (ст.17 Закону) та вчинили під час проходження служби в поліції порушення службової дисципліни.

Поряд з цим, згідно з ч. 9 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначають, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Крім цього, порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі -Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктами 5.1. - 5.4 Інструкції №230 визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. Особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно п. 3 службової телеграми начальника ГУ НП в Луганській області С.А. Коміссарова від 26.09.2017 року вих. № 5615/11/19/01-2017 «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності», адресованої начальникам галузевих служб, відділів та самостійних відділів ГУ НП в Луганській області, категорично заборонено виїзд прикомандированих працівників за межі території обслуговування підрозділу без письмового дозволу його керівника, а за межі гарнізону, без особистого дозволу начальника ГУ НП в Луганській області (а.с. 85-86).

Як вбачається із копій відомості про попередження щодо заборони виїзду за межі Луганської області без письмового дозволу керівництва ГУ НП в Луганській області (а.с. 84) та відомості ознайомлення особового складу інспекторів поліції сектору превенції Лисичанського ВП ГУ НП в Луганській області позивач був ознайомлений із службовою телеграмою начальника ГУ НП в Луганській області С.А. Коміссарова від 26.09.2017 року вих. № 5615/11/19/01-2017 «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності», адресованої начальникам галузевих служб, відділів та самостійних відділів ГУ НП в Луганській області, якою категорично заборонено виїзд прикомандированих працівників за межі території обслуговування підрозділу без письмового дозволу його керівника про що свідчать особисті підписи позивача.

Як вбачається з матеріалів справи начальником ГУ НП в Харківській області О.В. Бехом був виданий наказ № 1820 від 19.12.2017 р. «Про призначення службового розслідування відносно старшого дільничного офіцера поліції СП Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3.».

Зі змісту зазначеного наказу вбачається, що 07.12.2017 року до ГУ НП в Харківській області надійшли матеріали про порушення службової дисципліни з боку майора поліції ОСОБА_3, у зв'язку з чим, з метою забезпечення перевірки фактів, викладених у рапорті позивача та матеріалах, надісланих начальником ГУ НП у Луганській області для встановлення ознак наявності чи відсутності в діях майора поліції ОСОБА_3 ознак дисциплінарного проступку наказано провести службове розслідування (а.с. 80-81).

Так, у ході службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 28.08.2017 № 1194 «Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області» старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 направлено для проходження стажування з 30 серпня до 30 грудня 2017 року до ГУНП в Луганській області (м. Сєверодонецьк, вулиця Партизанська, 16) з ПМ № АН 2798-91 року (а.с. 14).

Відповідно до рапорту начальника Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області полковника поліції Чернікова М.В. від 24.11.2017, старший дільничний офіцер поліції СППП Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3., який з 30.08.2017 відряджений до Лисичанського ВП 24.11.2017 без дозволу керівництва ГУНП в Луганській області залишив межі гарнізону та вибув до м.Харкова. Під час телефонної розмови за номером майор поліції ОСОБА_3 пояснив, що з 24.11.2017 перебуває на амбулаторному лікуванні в одній із лікарень м. Харкова з діагнозом: забій хребта, проте, в якій саме, не повідомив (а.с. 88).

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження № 0001091 від 29.12.2017 СВ Кременівського ВП ГУНП в Луганській області, яка, як встановлено під час судового розгляду справи з пояснень представників сторін, не оскаржена, є чинною та не скасована, встановлено, що 23.11.2017 р. приблизно о 21.45 год. на перехресті автодороги сполученням смт. Красноріченське та сел. Макіївка Кремінського району Луганської області та автодороги Р-66 сполученням КПП «Демино - Олександрівка» - Сватове - Лисичанськ - Луганськ, а саме 117 км + 500 метрів, на території блокпосту «Демине - Олександрівка», після перевірки документів та початку руху вантажним автомобілем КАМАЗ 65117-030, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходився в зчепленні з причепом KOGEL AN 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, працівник поліції ОСОБА_3, рухаючись у протилежному напрямку, відносно руху вищезазначених транспортних засобів, не вибрав безпечний інтервал між собою та транспортним засобом, зачепився автоматичною зброєю, яка знаходилась у нього за спиною, а у подальшому і зконтактувавши лівим плечем з лівим боковим бортом причепу KOGEL AN 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, не втримався на ногах та впав спиною на проїзну частину. В результаті падіння працівник поліції ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин нижньо-грудного відділу хребта, з якими звернувся за медичною допомогою до КУ «Кремінське РТМО». Водій ОСОБА_4 після контактування працівника поліції з причепом продовжив рух у напрямку м. Сватове, де був зупинений на блокпосту м. Сватове для встановлення обставин ДТП (а.с. 89-91).

24.11.2017 зазначена подія внесена до ЄРДР за № 0001091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі п. 8 ч. 2 ст. 40, ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.11.2017 р. на блокпосту «Демине-Олександрівка» в Кремінському районі Луганської області, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001091 від 24.11.2017, було закрите, у зв'язку з відсутністю в діянні водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки, дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, згідно постанови про закриття кримінального провадження, зокрема, встановлено, що 24.11.2017, ОСОБА_3 звернувся із заявою, в якій вказує, що він відмовляється від проходження СМЕ, та просить провести СМЕ згідно даних, що містяться в медичній документації.

Згідно висновку експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб № 420 від 21.12.2017, згідно з наданої медичної документації, у ОСОБА_3 був виявлений забій м'яких тканин нижнього грудного відділу хребта. У представленій довідці будь-яких підтверджуючих факторів забою не відзначено. Даний діагноз поставлений на підставі суб'єктивних скарг і експертній оцінці не підлягає. У представленій довідці, даних про наявність чи відсутність сп'яніння у ОСОБА_3, немає.

Також 24;11.2017 ОСОБА_3 звернувся із заявою про те, що за фактом ДТП з його участю від 23.11.2017 на блокпосту «Деміно - Олександрівка» він претензій до водія автомобіля КАМАЗ 65117-030, р/н НОМЕР_1, ОСОБА_4, не має. Претензій матеріального та морального характеру не має. Під час досудового розслідування цивільні позови надані не були.

Також в ході проведення огляду місця ДТП від 23.11.2017 було встановлено, що жодних пошкоджень та слідів пило-грязьового нашарування на одязі та взутті ОСОБА_3 не виявлено.

Під час огляду приміщення службового кабінету № 10 СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від 27.11.2017, було оглянуто автоматичну зброю, а саме «автомат Калашнікова АК-74», на ствольній коробці якого мається маркування «А 82, 078672», вище - маркування « 672». Металева поверхня автомату має пошкодження у вигляді подряпин від експлуатації. Будь-яких інших значних пошкоджень на вказаній автоматичній зброї не виявлено.

Таким чином, в ході досудового розслідування було встановлено відсутність будь-яких об'єктивних даних, які б підтверджували контакт лівої частини причепа KOGEL AN 24 з автоматичною зброєю або безпосередньо із самим ОСОБА_3

Зі змісту постанови також вбачається відсутність в діянні водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України та встановлено, що отримані позивачем тілесні ушкодження є наслідком порушення службової дисципліни та з власної необережності.

25.01.2018 р. термін службового розслідування було продовжено до 27.02.2018 на підставі рапорту начальника УПД ГУНП в Харківській області полковника поліції Бірбасова СІ. від 24.01.2018 (а.с. 105).

Згідно змісту Висновку службового розслідування ГУНП в Харківській області від 26.02.2018 року вбачається, що за порушення службової дисципліни, що виразилось в порушенні вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, вимог п. З службової телеграми «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності» ГУНП в Луганській області від 26.09.2017 вих. №5615/111/19/01-2017, вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 №2694-ХІІ, старшому дільничному офіцеру поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області майору поліції ОСОБА_3 оголошено догану (а. с. 106-117).

Наказом ГУНП в Харківській області № 324 від 23.03.2018 року старшому дільничному офіцеру поліції сектору превенції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області майору поліції ОСОБА_3 за порушення вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, вимог п. 3 службової телеграми «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності» ГУНП в Луганській області від 26.09.2017 вих. №5615/111/19/01-2017, вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 №2694-ХІІ, оголошено догану (а.с. 118).

В ході судового розгляду справи позивачем та його представником належних та допустимих, достовірних та достатніх в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів звернення позивача до керівництва ГУ НП про необхідність покинути межі Луганської області у зв'язку із отриманням тілесних ушкоджень не надано, а судом не добуто.

Крім того, службова телеграма «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності» ГУНП в Луганській області від 26.09.2017 вих. № 5615/111/19/01-2017 не містить виключень через які п. 3 (Категорично заборонити виїзд прикомандированих працівників за межі території обслуговування підрозділу без письмового дозволу його керівника, а за межі гарнізону, без особистого дозволу начальника ГУНП в Луганській області) може бути працівниками поліції не дотриманий.

Отже суд погоджується із висновком відповідача, що службовим розслідуванням проведеним на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 29.12.2017 № 1820 установлені та підтверджені порушення службової дисципліни з боку старшого дільничного офіцера поліції СППП Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3

Суд також зазначає, що порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, вимог п. 3 службової телеграми «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності» ГУНП в Луганській області від 26.09.2017 вих. № 5615/111/19/01-2017, вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694 - XII (а.с. 80-81), на думку суду, є достатньою підставою для накладення дисциплінарного стягнення на позивача, а дисциплінарне стягнення - догана у повній мірі відповідає тяжкості вчиненого проступку.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За таких обставин та враховуючи наявність встановлених фактів порушення позивачем ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, вимог п. 3 службової телеграми «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності» ГУНП в Луганській області від 26.09.2017 вих. № 5615/111/19/01-2017, вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694 - XII (а.с. 80-81), а також не дотримання позивачем службової дисципліни, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №324 від 23.03.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.