Справа № 826/17864/17
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 травня 2018 року 15:30 № 826/17864/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Шморгун Р.М., від відповідача - Шпінь В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Корн Трейд ЛТД"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корн Трейд ЛТД" (далі - позивач/ ТОВ "Корн Трейд ЛТД") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі- відповідач/ГУ ДФС у м. Києві), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ГУ ДФС у м. Києві від 20.10.2017 №10688/26-15-12-06-20;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.11.2017 №6;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2017 №;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у м. Києві від 13.12.2017 №124733-17;

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна в податкову заставу ГУ ДФС у м. Києві від 13.12.2017 №124733-17.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, на яких ґрунтуються оскаржувані рішення контролюючого органу є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки товариством з обмеженою відповідальністю "Корн Трейд ЛТД" своєчасно зареєстровані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність спірних рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв'язку з виявленими під час перевірок порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Головним Управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Корн Трейд ЛТД" за серпень 2017 року, результати якої оформлені актом перевірки від 20.10.2017 №10688/26-15-12-06-20, де зазначено, що підприємством "Корн Трейд ЛТД" в декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року сформовано податковий кредит на суму ПДВ 68922,44 грн. по контрагенту ТОВ "Фратер" та на суму ПДВ 27508 грн. по контрагенту ТОВ "Слай Експерт" за рахунок податкових накладних, які зареєстровані в ЄРПН з порушенням граничних термінів реєстрації.

На підставі акта перевірки від 20.10.2017 №10688/26-15-12-06-20, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2017 №6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 120537,50 грн., з яких 96430 грн. - за податковим зобов'язанням та 24107,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Водночас, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ "Корн Трейд ЛТД", за результатами якої ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 10.11.2017 №17609/26-15-12-07-20/40725091, з якого вбачається, що перевіркою встановлено порушення ТОВ "Корн Трейд ЛТД" граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за січень-вересень 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 10.11.2017 №17609/26-15-12-07-20/40725091, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.12.2017 №, яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 131348,73 грн., застосовано штрафні санкції в розмірі 10% в сумі 13134,87 грн.

Також, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві сформовано податкову вимогу від 13.12.2017 №124733-17 з визначеним податковим боргом ТОВ "Корн Трейд ЛТД" з податку на додану вартість на загальну суму 123034,11 грн. (96430,00 грн. - основний платіж та 24107,50 грн. - штрафні санкції) та прийнято рішення від 13.12.2017 №124733-17 про опис майна ТОВ "Корн Трейд ЛТД" в податкову заставу.

Вважаючи зазначені акти проведених перевірок, податкові повідомлення-рішення, податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

1. Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування акта камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ГУ ДФС у м. Києві від 20.10.2017 №10688/26-15-12-06-20.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За правилами пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

У відповідності до пункту 86.2. статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42цього Кодексу.

Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 2 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745), , згідно з яким - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акта перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Враховуючи викладене, суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 10 вересня 2013 року у справі №21-237а13.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування акта камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ГУ ДФС у м. Києві від 20.10.2017 №10688/26-15-12-06-20 задоволенню не підлягає.

2. Щодо порушень ТОВ "Корн Трейд ЛТД" приписів податкового законодавства, відповідно до акту камеральної перевірки від 20.10.2017 №10688/26-15-12-06-20, від 10.11.2017 №17609/26-15-12-07-20/40725091 та прийнятих на їх підставі податкових повідомлень-рішень від 17.11.271206, від 04.12.2017 №.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Аналізовані законодавчі приписи свідчать на користь висновку про те, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, нормативно встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання фіскально зобов'язаною особою податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов'язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності поданні платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється.

Під час камеральної перевірки контролюючий орган не має права використовувати інший акт камеральної перевірки. Камеральна перевірка не може ґрунтуватись на висновках іншої камеральної перевірки.

Як вбачається з акту камеральної перевірки від 20.10.2017 №10688/26-15-12-06-20 ТОВ "Корн Трейд ЛТД" в декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року сформовано податковий кредит на суму ПДВ 68922,44 грн. по контрагенту ТОВ "Фратер" та на суму ПДВ 27508 грн. по контрагенту ТОВ "Слай Експерт" за рахунок податкових накладних, які зареєстровані в ЄРПН з порушенням граничних термінів реєстрації, на підставі чого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість, відповідно до податкового повідомлення-рішення від 17.11.2017 №6.

Поряд з цим, згідно з п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Отже, питання своєчасності, достовірності, повноти формування суми податкового кредиту, суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду по декларації з ПДВ, мало б бути з'ясоване контролюючим органом саме у ході документальної перевірки.

Разом з тим, відповідно до акту камеральної перевірки від 10.11.2017 №17609/26-15-12-07-20/40725091, контролюючим органом встановлено порушення строків реєстрації податкових накладних позивачем.

Поряд з цим, методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, які затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року № 165, не передбачають, що предметом камеральної перевірки може бути зокрема своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що з'ясування відповідачем під час камеральної перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду податкової перевірки, не можна визнати діями суб'єкта владних повноважень, що відповідають наведеним ознакам. Відповідно, інформація, що зібрана контролюючим органом відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення.

Під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Оскільки камеральною перевіркою не передбачено питання перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та у відповідача були відсутні законні підстави для застосування до підприємства штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками проведення такої перевірки.

З викладеного вбачається, що висновки контролюючого органу, викладені в актах камеральної перевірки від 20.10.2017 №10688/26-15-12-06-20, від 10.11.2017 №17609/26-15-12-07-20/40725091 не відповідають змісту проведеного відповідачем контрольного заходу.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 17.11.2017 №6 та від 04.12.2017 № є протиправними та необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню.

3. Щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДФС у м. Києві від 13.12.2017 №124733-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 13.12.2017 №124733-17.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 576 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 89.1.2 пункту 89 статті 89 ПК України встановлено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Так, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві сформовано податкову вимогу від 13.12.2017 №124733-17 з визначеним податковим боргом ТОВ "Корн Трейд ЛТД" з податку на додану вартість на загальну суму 123034,11 грн. (96430,00 грн. - основний платіж та 24107,50 грн. - штрафні санкції).

Поряд з цим, контролюючим органом прийнято рішення від 13.12.2017 №124733-17 про опис майна ТОВ "Корн Трейд ЛТД" в податкову заставу.

Суд зазначає, що з аналізу норм чинного податкового законодавства вбачається пряма залежність при надісланні податкової вимоги та виникнення права податкової застави від наявності узгодженого податкового боргу у платника податків, а відтак, у зв'язку з визнанням протиправним та скасуванням податкового повідомлення-рішення від 17.11.2017 №6, яке стало підставою для формування спірних рішень, податкова вимога від 13.12.2017 №124733-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 13.12.2017 №124733-17 підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частинами першою та третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРН ТРЕЙД ЛТД" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 17.11.2017р. №6 та від 4.12.17р. №.

3. Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу № 124733-17 від 13.12.2017р. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна в податкову заставу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 13.12.2017р. №124733-17.

5.В решті позовних вимог відмовити.

6.Витрати по сплаті судового збору в сумі 5205 (п'ять тисяч двісті п'ять грн. )10 коп. відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю "КОРН ТРЕЙД ЛТД" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 29.05.2018.

Суддя С.К. Каракашьян