Справа № 143/581/18
Суддя: Марченко Л. В.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/581/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2018 року м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Марченко Л.В

за участю секретаря - Мельніченко Т.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДРУПП у Вінницькій області Синько Миколи Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови серії БР №200015 від 24.04.2018 р. про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 23.04.2018 року, інспектором ВБДРУПП у Вінницькій області Синьком Миколою Анатолійовичем, було винесено постанову БР №200015 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що він, 23.04.2018 року близько 10 год. 30 хв. по вул. Ватутіна м. Вінниця, керував автобусом «БАЗ А079-23», що належить ТОВ Погребищенське АТП «Транзит» д.н НОМЕР_1 з технічними несправностями шин. Шини на задніх осях коліс були різних моделей з різними малюнками протектора. З даною постановою він не згоден, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою з мотивів істотного порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідності висновків, викладених в постанові, фактичним обставинам. Не було враховано фактичні обставини справи, а саме, що 23 квітня 2018 р. вранці о 6 год. 50 хв. при виїзді на маршрут з гаража автопідприємства ТОВ «Погребищенське АТП « Транзит», що розташоване за адресою м. Погребище, вул. Б.Хмельницького,126, черговим механіком було проведено перевірку технічного стану автобуса. При цьому шини коліс були технічно справними та відповідали стандарту, про що зроблено відмітку в подорожньому листу №75 від 23.04.2018 р. о 7 год. 20 хв. автобус відправився по маршруту з АС м. Погребище до АС м. Вінниці. При цьому перед окружною дорогою м. Вінниці виникла несправність шини (розріз) колеса лівої задньої осі.

Замінивши колесо з несправною шиною на запасне колесо, він доїхав до площадки відстою автотранспорту Вінницької АС №3. Про несправність шини він повідомив у АТП і з дозволу керівництва мав намір переїхати на ПП «Капітан», яке знаходиться від АС на відстані до 1 км. на заміну шин. Проте о 10 год. до нього на стоянку на автомобілі під'їхали поліцейські, яким він пояснив обставини справи. В телефонному режими вони поспілкувалися з директором АТП ОСОБА_2, який підтвердив його пояснення в тій частині, що шини зараз будуть замінені і що автобус на маршрут виїхав технічно справним. Після складання на нього протоколу, він дотримуючись безпеки руху, поїхав на ПП «Капітан» та замінив шини. На маршрут Вінниця - Погребище він виїхав з заміненими шинами

Відповідачем не було враховано, що пасажирів не було, автобус не рухався, а перебував на стоянці. Тобто для перевезення пасажирів автобус з несправними шинами він не використовував. Не було враховано і положення п. 31.5 ПДР України, яким передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 Правил, водій повинен, вжити заходів для їх усунення, а якщо це неможливо - рухатисяякомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконання вимог пунктів 9.9. і 9.11 цих Правил, що ним було додержано. Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді від 07.05.2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а також відповідачем у визначений ухвалою строк відзиву не подано.

А тому, враховуючи вищевказане, у відповідності до ч. 6 ст. 162 та ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, статті 124--1 - 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, в тому числі, подорожній лист автобуса № 75 від 23 квітня 2018 р. на маршрут Погребище - Вінниця, було випущено автобус «БАЗ А079-23», що належить ТОВ Погребищенське АТП «Транзит» д.н АВ6137АР, у технічно справному стані та надану позивачем постанову серії БР № 200015 від 23.04.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП (а.с. 4-5), суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, є неправомірною.

Згідно ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку щодо неправомірності дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови та про необхідність скасувати постанову серії БР № 200015 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.04.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. та закрити справу.

Відповідно до ст. 288 КУпАП та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Тому судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5-8, 9, 73, 77, 162, 242, 243, 245, 250, 262 КАС України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії БР № 200015 від 23.04.2018 року інспектора ВБДРУПП у Вінницькій області Синько Миколи Анатолійовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафурозміром 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) грн., визнати протиправною та скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана через Погребищенський районний суд до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя