Справа № 638/19186/17
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 травня 2018 р. № 638/19186/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61184) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов. м. Харків,61022) визнання бездіяльності (дій) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати бездіяльність (дії) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у не здійсненні перерахунку не вірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні ОСОБА_1 та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.09.2017 р. в розмірі, який обчислений без урахування матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні протиправними; зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.09.2017 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 р. по 31.08.2017 р. від 08.12.2017 р. № 19/ф-9, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 01.09.2017 року; подати протягом п'ятнадцяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 267 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 року позовну заяву повернуто позивачеві, внаслідок не усунення недоліків позовної заяви. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 року зазначена ухвала суду скасована із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 24.04.2018 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду в спрощеному порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової допомоги при звільненні входять до структури грошового забезпечення для нарахування пенсії, оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, вони підлягають включенню до складу заробітної плати для призначення пенсії.

10.05.2018 року відповідач подав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, у якому просив позовні вимоги залишити без задоволення з тих підстав, що матеріальна допомога, грошова допомога при звільненні мають разовий характер та не є складовою частиною грошового забезпечення, з розміру якого здійснюється нарахування пенсії; надані довідки не містять посилань на те, що з цих виплат сплачено страхові внески, остання довідка має інформаційний характер, а отже не може бути взята до уваги при визначенні розміру пенсії.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, перевіривши оскаржувані рішення (дії) відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив службу у Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді заступника начальника управління-начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя особи слідчого управління

Наказом по установі від 28.08.2017 року № 269 о/с позивач з 31.08.2017 року звільнений з займаної посади за пунктом 7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням)

На підставі грошового атестату № 72 від 11.09.2017 року та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу призначено пенсію за 24 роки вислуги, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ у розмірі 62 % грошового забезпечення

Для обрахунку пенсії враховані показники посадового окладу, окладу за військове звання, процентна надбавка за вислугу років у розмірі 45 %, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці в тому числі премія 50% .

У грудні 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої долучено довідку про грошове забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.08.2017 року, до якої включено показники виплаченої у листопаді 2016 року та серпні 2017 року матеріальної допомоги у розмірі 6800 грн. та вихідну допомогу при звільненні у розмірі 76093.68 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії, з повідомленням причин на особистому прийомі, що обумовило звернення до суду.

Перевіряючи оскаржувані рішення, дії/ бездіяльність відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Також отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року (справа №466/2402/17).

Враховуючи практику Верховного Суду України (справи №21-125а13, №21-14а14) і Вищого адміністративного суду України (справи №К/800/13846/17, №К/800/17502/17) у подібних правовідносинах, суд зазначає, що розміри матеріальної допомоги, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, головною передумовою для врахування вказаних виплат при обчисленні розміру пенсії, є сплата страхових внесків, проте суд зауважує, що із дослідженої в судовому засіданні довідки про грошове забезпечення позивача за період з 07.11.2015 року по 31.08.2017 року (а.с.60) встановлено, що вона не містить жодних посилань на сплату з вказаної суми єдиного страхового внеску.

Суд також звертає увагу на те, що порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв громадян з приводу призначення/перерахунку пенсії визначений ст. 48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та конкретизований нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1; далі за текстом Порядок №3-1), п.17 якого передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Згідно абзацу третього пункту 7 Порядку № 3-1 для призначення/перерахунку пенсії за вислугу років подається заява відповідного зразка та довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служб форма якої визначена додатком до Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей (пункт 3 розділу II), затвердженої наказом МВС України від 04.05.2016 року № 351 "Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей"

Отже, обовязок проведення УПФУ призначення/перерахунку пенсії виникає на підставі подання заявником належних за формою документів, передбачених Порядком №3-1 та Інструкцією № 351, тоді як, подання іншого за формою та змістом письмового документа з приводу перерахунку (а не призначення чи переведення) раніше призначеної пенсії не створює правового наслідку у вигляді обовязку прийняти письмове рішення стосовно призначення/ перерахунку пенсії.

Судовим розглядом встановлено, що у спірних правовідносинах позивач з належним письмовим документом до відповідача не звертався, довідка про розмір грошового забезпечення має довільний характер.

Щодо позовної вимоги стосовно врахування при призначенні пенсії одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, то суд зазначає наступне.

Статті 11, 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачають, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об'єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру. Страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до законодавства нараховані страхові внески.

Враховуючи зазначені норми, суд приходить до висновку, що поліцейські підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Положеннями ст. 9,43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Хоча грошова допомога при звільненні підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення, вона не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов'язана саме з фактом звільнення зі служби. Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, яке повинне враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема поліцейських.

Отже, за цими ознаками одноразова грошова допомога при звільненні не може входити до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 12 вересня 2017 року у справі № 21-1115а16 та Верховним Судом у постанові від 3 квітня 2018 року у справі №345/2849/17 (адміністративне провадження № К/9901/273/18).

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, нормативно-правове обґрунтування спірних правовідносин та вказану вище правову позицію, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення судового рішення у повному обсязі, а набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду. Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Зоркіна Ю.В.