Справа № 734/85/18
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року Чернігів Справа № 734/85/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доБобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить визнати дії відповідача щодо відмову у перерахунку її пенсії протиправними та зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії з врахування допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, згідно з Законом України «Про державну службу» в редакції чинній на час виходу на пенсію, тобто у розмірі 90%.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію державного службовця в розмірі 90% заробітної плати з 2011 року. У грудні 2017 року позивач звернулась до пенсійного фонду із заявою про перерахунок її пенсії з урахування сум допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, оскільки вказані виплати не були враховані під час призначення їй пенсії у 2011 році. На підтвердження своїх вимог позивач подала довідки Головного управління статистики у Чернігівській області про складові заробітної плати, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Проте відповідач відмовив у перерахунку пенсії з посиланням на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії оскільки на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідні норми законодавства, які дають підстави для перерахунку, вже не діють.

Відповідач на адресу суду у встановлені строки направив відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити повністю, оскільки на час звернення позивача до органу пенсійного фонду законодавство, що регулює зазначені правовідносини змінилось. Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Бобровицькому об'єднаному Пенсійному фонді України та з 15.03.2011 отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати, що не заперечується відповідачем.

Позивач 05.12.2017 звернулась до Бобровицького об'єднаного Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок її пенсії на підставі довідок Головного управління статистики України у Чернігівській області від 15.03.2011 № 57, від 15.03.2011 № 56 та від 01.12.2017 № 190 з урахуванням складових її заробітку таких як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, оскільки вказані виплати не були враховані під час призначення пенсії.

Листом від 05.01.2018 № 48/04 відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку її пенсії з тих підстав, що проведення перерахунку пенсії державним службовцям чинним законодавством не передбачено.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Законом України «Про державну службу» встановлені загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовця.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини другої статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, чинній на час призначення пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначення пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із частиною другою статті 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно із Законом України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Тобто, виходячи з наведеного, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Факт нарахування страхових внесків на систематично отримувані позивачем виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати підтверджується довідками Головного управління статистики в Чернігівській області за № 57 та № 56 від 15.03.2011, а також довідки № 31 від 19.03.2018.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 23.01.2018 у справі № 495/6612/16-а.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач вказує на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивачу з тих підстав, що на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідні норми законодавства, які дають підстави для перерахунку, вже не діяли.

Проте, вказані доводи відповідача не можна визнати обґрунтованими.

Дійсно, з 01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Разом з тим, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій.

Проте, спір у цій справі виник не щодо наявності чи відсутності у позивача права на черговий перерахунок пенсії, а щодо порушення законодавства при призначенні пенсії.

У цьому випадку, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії використовується як спосіб відновлення порушеного права, у зв'язку з тим, що при призначенні пенсії позивачу протиправно не було враховано усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 10.05.2018 у справі № 712/603/17-а.

Відповідно частини четвертої ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії.

Оскільки позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 05.12.2017, то проведення перерахунку позивачу підлягає з 01.01.2018.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одночасно, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція у спорі, що розглядається, викладена в постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 по справі № 21-1465а15 та від 20.02.2016 по справі № 804/14800/14, яка в силу вимог ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для врахування судом при виборі та застосуванні правової норми.

За таких обставин, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх шляхом:

- визнання дій Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії, викладеної у листі від 05.01.2018 № 48/04 - протиправними;

- зобов'язання Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1, а саме в розмірі 90% від сум заробітної плати державного службовця з врахуванням допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати згідно довідки Головного управління статистики у Чернігівській області № 31 від 19.03.2018.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне присудити ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Дії Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Незалежності, 3, смт Козелець, Чернігівська область, 17000, ) щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, 17000, ІПН НОМЕР_1) пенсії, викладеної у листі від 05.01.2018 № 48/04 - визнати протиправними.

Зобов'язати Бобровицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, 17000, ІПН НОМЕР_1), а саме в розмірі 90% від сум заробітної плати державного службовця з врахуванням допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати згідно довідки Головного управління статистики у Чернігівській області № 31 від 19.03.2018.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення складено у повному обсязі 23.05.2018.

Суддя Ю. О. Скалозуб