Справа № 607/6444/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/10550/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об'єднання "Текстерно", про визнання дій неправомірними,-

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_2,

час ухвалення рішення не вказано,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання неправомірною відмови відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно пункту є статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, викладеної у протоколі №32 від 13 травня 2017 року та зобов'язання відповідача призначити пенсію згідно пункту є статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 28 квітня 2017 року, тобто з дати першого звернення до відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона працювала у ВАТ Текстерно на посаді ткалі з 21 липня 1980 року по даний час, стаж роботи по професії ткалі на ВАТ "Текстерно" становить більше 33 років, що дає право на пільгову пенсію. Однак, відповідач безпідставно відмовив їй у призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивуючи свою відмову тим, що у неї немає спеціального трудового стажу, а саме 20-ти років роботи на посаді ткалі, а також в порушення норм Закону України Про пенсійне забезпечення не включив у стаж роботи періоди перебування у декретній відпустці, час перебування на лікарняних та у чергових відпустках, у звязку з чим вважає дії відповідача неправомірними.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року позов задоволено повністю.

Постанова мотивована тим, що рішення відповідно до протоколу № 32 засідання комісії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 13 травня 2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту є статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є таким, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що порушені права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах підлягають захисту шляхом визнання протиправними дій Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. є статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язання Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту є статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня звернення за призначенням пенсії 28 квітня 2017 року.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно довідки №5 від 20.05.2013 року, виданої ВАТ «Тернопільське обєднання «Текстерно», спеціальний стаж роботи позивача становить 14 років 10 місяців 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Згідно із протоколом засідання комісії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 32 від 13 травня 2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. є ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у звязку із тим, що спеціальний стаж ОСОБА_1 становить 14 років 10 місяців 26 днів, який комісія встановила із пільгової довідки ВАТ Тернопільське об'єднання Текстерно, та є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що представником відповідача не надано достатньо допустимих та належних доказів щодо правомірності незарахування пільгового стажу роботи позивачу, що підтверджений записами у трудовій книжці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. «є» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Як встановив суд, ОСОБА_1 21 липня 1980 року прийнята в ткацький цех № 1 ткачихою по 5 розряду Тернопільського бавовняно-прядильного комбінату; 12 лютого 1983 року Тарифно-кваліфікаційною комісією присвоєно ОСОБА_1 5 розряд ткалі на верстатах П-175-7-158; 01 жовтня 1997 року звільнена з роботи згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України ; 11 серпня 2007 року прийнята на роботу ткачем по 4 розряду 8% шк. в ткацький цех ВАТ "Тернопільське обєднання "Текстерно"; 26 вересня 2007 року Тарифно-кваліфікаційною комісією призначено і переведено на посаду ткача верстатів СТБ по 5 розряду 8% шкідливості, продовжує працювати по даний час. Зазначені факти підтверджуються записами в трудовій книжці позивача та не заперечуються відповідачем.

Вказані періоди роботи відповідач зарахував до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не в повному обсязі, а лише 14 років 10 місяців 26 днів.

Крім того, відповідач керувався п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, відповідно до якого у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

На думку колегії суддів, застосування вищенаведеного положення є помилковими і протиправними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Така ж норма міститься в п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту «є» цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Проаналізувавши зміст наведеної статті, колегія суддів зазначає, що робота на виробництві та за професією, зазначеними в даному пункті, виокремлена в окрему категорію робіт та професій серед восьми інших, передбачених даною статтею, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Посада ткалі, на якій працювала ОСОБА_1 у спірні періоди, була передбачена у «Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років», затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1021, та у «Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583 (у відповідній редакції).

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства, колегія суддів вважає, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах робітникам текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не пов'язано з іншими умовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону, які мають право на пільгову пенсію.

Зокрема, для призначення пенсії за вказаним пунктом особа мала бути робітником не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України (постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, а раніше постанова Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1021), бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи не менше 20 років та вік 50 років. Водночас, положення законодавства щодо обліку, тривалості чи режиму робочого часу (перебування на роботі повний чи неповний робочий день тощо), застосування яких передбачено до інших категорій осіб, перелік яких наведений у статті 13 зазначеного Закону, до осіб, які мають право на пенсії за пунктом «є» цієї статті, не застосовуються, тобто для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вищевказаного пункту статті не має значення чи була позивач зайнята на роботі повний робочий день.

Також колегія суддів вважає помилковим і не бере до уваги посилання відповідача на п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, при розрахунку стажу роботи позивачки, який дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах, А саме, суд вважає неправильним мотивування відмови відповідача інформацією довідки, виданої ВАТ «Тернопільське обєднання «Текстерно», оскільки даний Порядок застосовується лише у випадку відсутності чи неточності записів у трудовій книзі, а у спірному випадку в трудовій книжці позивачки містяться усі необхідні записи.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 29.06.2017 року у справі № 161/19344/13-а.

Враховуючи наведені вище обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку про те, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді ткалі підлягає зарахуванню до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в повному обсязі (календарно). Таким чином, пільговий стаж роботи позивача за періоди роботи з 21 липня 1980 року по 01 жовтня 1997 року та з 11 серпня 2007 року по даний час сукупно становить понад 20 років і підтверджується належними і достатніми доказами, в зв'язку з чим висновок відповідача про неможливість його зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, на думку колегії суддів, є необгрунтованим.

Відповідно оскаржене рішення Тернопільського обєднаного Управління пенсійного фонду України Тернопільської області від 13.05.2017, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також є протиправним і підлягає скасуванню.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Тернопільське обєднане Управління пенсійного фонду України Тернопільської області слід зобовязати призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 28 квітня 2017 року, тобто з дня звернення з відповідною заявою, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року у справі № 607/6444/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об'єднання "Текстерно" про визнання дій неправомірними залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 25.05.2018 р.