Справа № 804/2114/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2018 року Справа № 804/2114/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши за правиламиспрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
23 березня 2018 р. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом доГоловного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст. 139 КАС України.
Позивачем подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №804/2114/18 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до складу грошового забезпечення, з якого обчислено її пенсію, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразову грошову допомогу при звільненні, які вона отримувала на протязі 24 місяців до звільнення та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що призвело до зменшення розміру пенсії та, як наслідок, до порушення її прав. Позивач посилалась на висновки Верховного Суду України які висловлені в постанові від 10.03.2015р. (справа № 21-70а15).
18 квітня 2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено наступне. ОСОБА_1перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року (далі - Закон №2262-XІІ. Положенням Закону №2262-XІІ визначено єдиний підхід для визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсії (ст. 43 Закону), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (ст. 63 Закону). Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні не носять постійного характеру і не є щомісячними, тому вони не включені до складу грошового забезпечення з якого обчислюється розмір пенсії, визначеного ст. 43 Закону №2262-XІІ, та як наслідок для врахування їх при обчисленні пенсії немає законних підстав. Доводи позивача, що вказані виплати мають бути включені в розрахунок грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, є безпідставними, оскільки визначальним фактором включення додаткових видів грошового забезпечення є їх періодичність та законодавчо визначений перелік, а не сплата страхових внесків. Додатково відповідач послався на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 4-рп/2015 року, яким, на його думку, дано офіційне роз'яснення того, що наведені вище виплати не повинні включатися до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія військовослужбовця. До того, відповідач зауважив, що позивач пропустив строк звернення до суду. Зважаючи на викладене, відповідач наполягав відмовити у задоволенні позову.
Відповідьна відзив позивачем до суду не подавалася.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
01 січня 2013 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закон №2262-XІІ у розмірі 52% від грошового забезпечення, на підставі грошового атестату №146 та довідки до грошового атестату, виданих ГУ МВС України у Дніпропетровській області. Пенсія призначена з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 950,00 грн.; оклад за спеціальне звання 130,00грн.; 30% процентна надбавка за вислугу років 324,00грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 4777,97 грн. Всього грошового забезпечення -6181, 97 грн. Розмір пенсії 52% за 27 років вислуги складає 3214,62 грн. Станом на 01 січня 2018 року загальний розмір пенсії складав 6140,09 грн.
15 листопада 2014 року, у звязку з реєстрацією шлюбу позивач змінила прізвище Савченко на прізвище чоловіка ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про шлюб від 15.11.2014 року (а.с. 22).
Не погодившись з розміром додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні місяці служби перед звільнення, позивач звернулася до Головного управління МВС України в Дніпропетровській областіщодо видачі довідок про додаткові види грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні.
21 лютого 2018 рокупозивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з 01 січня 2013 року та виплату пенсії, виходячи з 52% грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні, які отримувала на протязі 2011-2012 років, при цьому надала довідки ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 1009 та №1011 від21 лютого 2017 року.
Листом від 05 березня 2018 року за вих.№Ф2732-18 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило, що «…оскільки матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразова грошова допомога при звільнені, не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, для включення їх до складу грошового забезпечення підстави відсутні.» (а.с.27).
Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у звязку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону №2262-XІІ (у редакції,чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 року(далі Порядок №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.
Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців,осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями осіб рядового і начальницького складу (пункт 3 цієї Постанови).
Наказом МВС України № 499 від 31.12.2007 року «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ»(чинним на час призначення пенсії позивачу) було встановлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Віповідно до Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органіввнутрішніх справ», затвердженоїНаказом МВС України № 499 від 31.12.2007 рокуособам рядового і начальницького складу органіввнутрішніх справ надаєтьсяматеріальнадопомога у межах асигнуваньщовиділяються на їхутримання, для вирішеннясоціально-побутовихпитань у розмірі, що не перевищуємісячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік - допомога для оздоровлення в розмірі, що не перевищуємісячного грошового забезпечення (п.п.2.16.1. Інструкції).
Відповідно до статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Системний аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що вищезазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення та повинні були враховані при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу, за умови сплати з них єдиного внеску.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15, в якій зроблено висновок, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з п.1-3 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В ході судового розгляду судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 01.01.2013 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-XІІ.
Позивач отримує пенсію у розмірі 52% від грошового забезпечення, на підставі грошового атестату №146 та довідки до грошового атестату, виданих ГУ МВС України уДніпропетровській області. Пенсія призначена з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 950,00 грн.; оклад за спеціальне звання 130,00 грн.; 30% процентна надбавка за вислугу років 324,00грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 4777,97 грн. Всього грошового забезпечення -6181, 97 грн. Розмір пенсії 52% за 27 років вислуги складає 3214,62 грн. Станом на 01 січня 2018 року загальний розмір пенсії складав 6140,09 грн.
Неврахування сум матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні змусило позивача звертатись до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області за новими довідками.
В матеріалах справи містятьсянові довідки про розмір додаткових видів грошового забезпечення позивача за останні 24 місяці служби перед звільненням, а саме:
- № 19/251 від 21.02.2018 р. про те, що фактичні витрати на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення, одноразову допомогу при звільнені проводилось у 2011-2014 роках відповідно до вимог бюджетного законодавства тільки в межах затвердженого кошторисом фонду грошового забезпечення за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112.
За таких обставин, відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням сум допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги при звільнені, з якихсплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є неправомірною.
Враховуючи викладене, а також той факт, що право на отримання пенсії у відповідності до ч.3 ст. 43 Закону №2262 позивач набув 01.01.2013 р., а неповне заповнення довідок, тобто без врахування сум допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги при звільненні призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеному чинним законодавством, таке порушене право підлягає відновленню з моменту отримання такого права, тобто з моменту призначення пенсії.
Доводи відповідача стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду безпідставні та не можуть бути враховані судом, оскільки перебіг строку розпочався з наступного дня з моменту отримання листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 05.03.2018 р. за вих.№Ф2732-18, яким відмовлено у перерахунку.
До того ж, строки давності до спорів даної категорії не застосовуються (рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. у справі №1-13/2013 (8-рп/2013). Заробітна плата і пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіза рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.
Судові витрати в розмірі 704,80 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тесту судового рішення.
Рішення суду набуває законної сили у відповідності до положень ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2