Справа № 819/673/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/673/18

21 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Дзюбатого А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - відповідач), в якій просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №759 від 14.03.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №66о/с від 14.03.2018 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України "Про Національну поліцію";

поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з 15.03.2018 року;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України. Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 759 від 14.03.2018 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію". Позивач вважає таке рішення протиправним з огляду на те, до нього застосовано стягнення, яке не передбачене чинними нормативно-протиправними актами, оскільки Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України та Дисциплінарний статут Національній поліції України є різними нормативно-правовими актами. Також відсутня згода професійної спілки, членом якої є ОСОБА_1, на звільнення. При цьому, останній позитивно характеризувався на роботі, діючих дисциплінарних стягнень не мав, а відтак обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не відповідає тяжкості дисциплінарного проступку. За таких обставин оскаржувані накази, на думку позивача, підлягають скасуванню як незаконні, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання на 08.05.2018 року.

Ухвалами суду від 08.05.2018 року та від 15.05.2018 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи було відкладено та оголошено перерву. Призначено у справі судове засідання на 21.05.2018 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.64-66), просили задовольнити їх в повному обсязі. Позивач додатково відзначив, що громадянин з яким у нього сталась конфліктна ситуація 12.03.2018 року претензій та зауважень до його поведінки підчас службового розслідування уже немав та не висловлював. Представник позивача відмітив про відсутність належного документування факту негідної поведінки позивача біля ТРЦ "Подоляни" 12.03.2018 року, оскільки службове розслідування розпочалось лише 13.03.2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов (а.с.27-31) та повідомив, що факт недотримання позивачем службової дисципліни встановлений за результатами службового розслідування. На момент звільнення позивача Дисциплінарного статуту Національної поліції України не прийнято, однак п.9 розд.ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року №901-VIII передбачено до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України". При цьому, перед виданням наказу про звільнення позивача зі служби в поліції, відповідачем отримано письмову згода на таке звільнення від 14.03.2018 року № 8 за підписом голови Тернопільської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши обставини справи у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 15.08.2005 року до 14.03.2018 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України на різних посадах, що підтверджується довідкою від 27.04.2018 року, виданої управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (а.с.34) та відомостями трудовою книжки (а.с.10-13).

Відповідно до рапорту управління патрульної поліції в Тернопільській області від 13.03.2018 року (а.с.40) на спецлінію "102" 12.03.2018 року надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що поблизу торгово-розважального центру "Подоляни" невідомий чоловік шляхом пошкодження замків проник у його автомобіль "ВАЗ - 2114", реєстраційний номер НОМЕР_1, та не хоче покидати. На момент приїзду невідомий залишив вищезазначений транспортний засіб та неподалік був затриманий. В ході встановлення особи було виявлено, що це оперуповноважений відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Оскільки заявник повідомив, що з його транспортного засобу було викрадено кошти в розмірі 1000,00 грн., на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Опитаний на місці події заявник ОСОБА_5 пояснив, що невідомий на той час чоловік висловлювався в його сторону нецензурною лайкою.

Як наслідок Головним управліннм Національної поліції в Тернопільській області прийнято наказ від 13.03.2018 року №739, яким за фактом неналежного виконання службових обов'язків окремими працівниками призначено службове розслідування (а.с.33) .

З відібраних у ході службового рослідування поясненнях оперуповноваженого ОСОБА_6, слідчого ОСОБА_7 та інспектора ОСОБА_8 слідує, що заявник ОСОБА_5 повідомив їм, що громадянин ОСОБА_1 проник у його автомобіль "ВАЗ - 2114" поки він перебував ТРЦ "Подоляни", чим зумовив конфліктну ситуацію. Також у своїх поясненнях ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали на явний стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 12.03.2018 року після 23 години, про що свідчила нечітка вимова та дискоординація рухового апарату (а.с. 48-51). Разом з тим ОСОБА_6 у своїх пояснення вказав, що через деякий час, після оцінки події, заявник ОСОБА_5 жодних претензій по факту повідомлення немає, просив перевірку не проводити, оскільки віднайшов власні кошти.

Дослідженний в судовому засіданні електронний доказ, носій який знаходиться в матеріалах справи, частково підтвердив вищевказані пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, однак початку і завершення конфліктної події біля ТРЦ "Подоляни" не відображено.

У свою чергу, 13.03.2018 року ОСОБА_1 прибув на робоче місце із ознаками сильного алкогольного сп'яніння, у крові якого було виявлено етиловий спирт в кількості 1,59 проміле, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп'яніння, про що свідчать результати лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю № 151 від 13.03.2018 року та виписка з медичної карти амбулаторного хворого № 114 від 13.03.2018 року (а.с.41-42)., забір крові проводився 0 11 год. 20 хв.

У письмових поясненнях від 13.03.2018 року, ОСОБА_1 вказав, що 12.03.2018 року алкогольні напої не вживав, а випадково сів в автомобіль автомобіль "ВАЗ - 2114", який згодом невиявся автомобілем таксі (а.с. 45).

За результатами службового розслідування 14.03.2018 року складено висновок згідно якого вказано: за грубе порушення службової дисципліни, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про Національну поліцію", нормативних документів Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, що виразилося у негідній поведінці у побуті та перебуванні на службі у стані алкогольного сп'яніння, оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції України за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.43-44).

На підставі висновків службового розслідування 14.03.2018 року Головним управління Національної поліції в Тернопільській області винесено наказ №759 "Про грубі порушення службової дисципліни капітаном поліція ОСОБА_1 та покарання винних".

Зазначене дисциплінарне стягнення реалізовано згідно із наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 14.03.2018 року №66 о/с "По особовому складу", яким капітана поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.37).

Вважаючи звільнення з поліції незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оспорюваним наказам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як вбачається з п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, згідно з п.9 розд.ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року №901-VIII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі ст.2 названого статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст.5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Приписами ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового i начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів i наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Так, відповідно до ст.37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Згідно п.2 розд.ІІ Основні вимоги до поведінки поліцейського Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов'язків поліцейському заборонено, в тому числі, перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов'язків і в невстановленому місці.

Відповідно до п.3 розд.ІІ Взаємодія поліції із громадськістю та іншими державними органами Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

В силу вимог ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України звільнення з органів внутрішніх справ є одним з видів дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Таким чином, притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, в тому числі звільнення зі служби, здійснюється на підставі відомостей про вчинений ним дисциплінарний проступок, обставини якого відображаються у висновку службового розслідування.

Як слідує з матеріалів службового розслідування, 12.03.2018 року на спецлінію "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що поблизу торгово-розважального центру "Подоляни" невідомий чоловік шляхом пошкодження замків проник у його автомобіль "ВАЗ - 2114", реєстраційний номер НОМЕР_1, та не хоче покидати. На місце події було направлено наряд поліції, на момент приїзду якого невідомий покинув вищезазначений транспортний засіб та намагався втекти від місця знаходження авто. Працівники поліції затримали та встановили особу такого, ним виявився оперуповноважений відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 В подальшому, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, якою задокументовано неправомірні дії.

Відповідно до наданих позивачем 13.03.2018 року пояснень, ОСОБА_1 вийшов із торгово-розважального центру "Подоляни" та сів в автомобіль "таксі". Так як вказаний автомобіль не виявився автомобілем "таксі" власником авто викликано слідчо-оперативну групу Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (а.с.46).

Разом з тим згідно пояснень ОСОБА_5 від 14.03.2018 року позивач на прохання вийти з неналежного йому транспортного засобу не реагував, оскільки по зовнішніх ознаках перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння, а також нецензурно виражався та погрожував (а.с.47).

Таким чином, суд вважає, що у відповідача були достатні підстави для призначення службового розслідування згідно наказу від 13.03.2018 року№739 з метою детального дослідження можливого дисциплінарного проступку учиненого окремими працівниками ГУНП в Тернопільській області.

Разом з тим службовим розслідуванням встановлено, що наступного дня, 13.03.2018 року ОСОБА_1 прибув на робоче місце також із ознаками сильного алкогольного сп'яніння. У крові позивача було виявлено етиловий спирт в кількості 1,59 проміле, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп'яніння, про що свідчать результати лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю № 151 від 13.03.2018 року та виписка з медичної карти амбулаторного хворого № 114 від 13.03.2018 року (а.с.41-42).

Відповідно до змісту позовної заяви та наданих пояснень в ході судового розгляду вживання алкоголю ОСОБА_1 напередодні робочого дня 13.03.2018 року не заперечується.

Аналізуючи матеріали службового розслідування щодо позивача, суд зазначає, що складеним за його результатами висновком обґрунтовано встановлено грубе порушення службової дисципліни, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про Національну поліцію", нормативних документів Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, що виразилося у негідній поведінці у побуті та перебуванні на службі у стані алкогольного сп'яніння, що є несумісним з подальшим проходженням служби (а.с.43-44).

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що сам висновок повністю відповідає матеріалам службового розслідування, а саме: поясненням ОСОБА_5 (а.с.46), поясненням оперуповноваженого Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 (а.с.47-48), поясненням слідчого відділу Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 (а.с.49-50), поясненням інспектора роти №3 управління патрульної поліції в Тернопільській області Держаної патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_8 (а.с.51), рапорту рядового роти №3 управління патрульної поліції в Тернопільській області Держаної патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_9 (а.с.40), відеоматеріалами, подій, які мали місце 12.03.2018 року поблизу торгово-розважального центру "Подоляни", результатам лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю № 151 від 13.03.2018 року (а.с.42), відомостям виписки з медичної карти амбулаторного хворого № 114 від 13.03.2018 року (а.с.41).

Відтак, зважаючи на пояснення позивача та представника позивача, докази по даній справі підтверджують порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку, які були виявлені в ході службового розслідування та виразились у перебуванні підчас робочого часу у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що накладення дисциплінарного стягнення на основі висновку службового розслідування здійснено відповідачем у відповідності, у межах повноважень та з метою, що визначено Законом України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, а відтак наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №759 від 14.03.2018 року "Про грубі порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 та покарання винних" є правомірним та скасуванню не підлягає.

Беручи до уваги грубе порушення службової дисципліни, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про Національну поліцію", нормативних документів Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни обумовило застосування до ОСОБА_1 крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції, яке реалізоване шляхом прийняття наказу по особовому складу від 14.03.2018 року №66 о/с.

При цьому суд погоджується з позицією відповідача, що визначення виду дисциплінарного стягнення, до якого повинен був притягнутий позивач, відноситься до дискреційних повноважень керівництва Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та є співмірним з встановленим дисциплінарним порушенням.

Що стосується твердження позивача, що до нього застосовано стягнення, яке не передбачене чинними нормативно-протиправними актами, оскільки Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України та Дисциплінарний статут Національній поліції України є різними нормативно-правовими актами, суд вважає за необхідне відзначити, що на момент виникнення спірних відносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не набрав законної сили, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Верховної Ради України - http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_1?pf3511=59106.

Вищевказані підстави позову не знайшли свого підтвердження, оскільки наказ №759 від 14.03.2018 року "Про грубі порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 та покарання винних" (а.с. 38) було прийнято в тому числі і на підставі діючого Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, дію якого було поширено на правовідносини, що виникають у зв'язку з проходженням служби в органах Національної поліції п.9 розд.ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року №901-VIII.

На момент виникнення спірних правовідносин Закон України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" не набрав законної сили, і його вказання у наказі №66о/с від 14.03.2018 року "По особовому складу" є безпідставним. Однак суд вважає, що у вищевказаному наказі №66о/с (а.с. 37) міститься законна самостійна підстава для звільнення позивача, як працівника Національної поліції України, а саме п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Представник позивача в судовому засіданні фактично просив встановити відсутність правових підстав для звільнення працівника Національної поліції України за порушення службової дисципліни, з чим суд погодитись не може.

При цьому, безпідставними є доводи позивача щодо відсутності згоди на звільнення професійної спілки та спростовуються довідкою Тернопільської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ від 14.03.2018 року №8, якою погоджено звільнення ОСОБА_1 з Національної поліції України за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", що знаходиться в матеріалах справи (а.с.36).

Наведене в сукупності свідчить про правомірність спірного наказу №66о/с від 14.03.2018 року "По особовому складу", яким позивача звільнено зі служби на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", а саме: у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатніх беззаперечних доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, про що описано вище.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, Тернопільська область,46001) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.