Справа № 725/5360/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5360/17

Головуючий у 1-й інстанції: Федіна А.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

23 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 27 лютого 2018 року (головуючий суддя Федіна А.В., повний текст рішення виготовлено 03.03.2018 року) у справі №725/5360/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Кулінського Олександра Сергійовича, заступника начальника Чернівецької митниці ДФС, начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 , Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1008/40800/17 від 17.11.2017 року, винесену заступником начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Кулінським Олександром Сергійовичем по факту перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ряд допущених відповідачами порушень вимог чинного законодавства щодо строків винесення оскаржуваної постанови, які встановленні ч. 1 ст. 467 МК України, та щодо встановленої положеннями Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури провадження у справі про порушення митних правил.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2018 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Чернівецької митниці ДФС від 17.112017 року у справі про порушення митних правил №1008/40800/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачене ч. 3 ст. 470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, відповідач - Чернівецька митниця ДФС, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не було в повній мірі з`ясовано дійсних обставин справи наслідком чого є невірне застосування норм матеріального права. Зокрема, апелянт зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, що є предметом розгляду даної справи, підтверджується наданими митним органом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, інформацією, яка міститься в ПІК "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДМСУ та іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач доводи апеляційної скарги відповідача заперечив, зазначивши про наявність всіх підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки всі його дії, що стосуються автомобіля марки «Volkswagen Transporter Т4», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , можливо ідентифікувати як дії, що вчинені ним в стані крайньої необхідності та які жодним чином не направленні на вчинення контрабанди чи порушення митних правил.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 13.06.2017 року о 02 год. 15 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС заїхав автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , яка слідувала з України до Румунії у приватних справах.

Як на підставу для переміщення транспортного засобу до митного контролю, громадянами, які перебували разом з водієм вказаного транспортного засобу, в тому рахунку і позивачем - ОСОБА_1 , було надано контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору».

Під час проведення митних формальностей, згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС ДМСУ встановлено, що 29.12.2014 року громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «Volkswagen Transporter Т4», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 через Львівську митницю ДФС з метою транзиту.

Даний транспортний засіб був ввезений без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

Одночасно було встановлено відсутність у ПІК "Інспектор-2006" та ЄАІС ДФС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 13.06.2017 року, внаслідок чого державним інспектором ВМО №1 м/п «Вадул-Сірет» п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №01008/40800/17 від 13.06.2017 року, в якому зазначено, що позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення більш ніж на десять днів.

17.11.2017 року постановою у справі про порушення митних правил №1008/40800/17 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Позивач, не погоджуючись з винесеною відповідачем постановою та фактом притягнення його до адміністративної відповідальності, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, визнавши доводи позивача обгрунтованими, ухвалив позовні вимоги останнього задовольнити, зазначивши, що оскаржувана в межах даної справи постанова про порушення позивачем митних правил не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки не містить мотивів відхилення доводів на які посилається позивач.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладається обов`язок доказування у справах щодо оскарження його дій та рішень, не надано суду належних та достатніх доказів на спростування доводів позивача.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно ст. 90 Митного кодексу України (МК України) транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлюється строк транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

При цьому, згідно із ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведених норм законодавства та встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем дійсно було перевищено транзитний строк встановлений ст.95 МК України для доставки до митного органу автомобіля, що перебуває під митним контролем.

Окрім того, вказана обставина не заперечувалась позивачем, а ні в ході здійснення розгляду справи в суді першої інстанції, а ні під час апеляційного її перегляду, що випливає зі змісту поданого ним відзиву на апеляційну скаргу.

Дії перевізника, в разі неможливості його прибуття до митного органу призначення передбачені частиною 1 статті 192 МК України, у відповідності до змісту якої останній зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказані норми чітко визначають умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до п.п. "в" п. 2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України 17 листопада 2005 року № 1118, обставинами непереборної сили є: смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Також згідно з п. 2 розділу VIII "Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непоборної сили" Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2013 р. № 657, обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

З матеріалів справи вбачається, що в рамках провадження у справі про порушення митних правил Чернівецькою митницею ДФС було направлено окреме доручення на адресу Тернопільської митниці ДФС з метою отримання інформації про проведення перевірки по факту ввезення ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter Т4», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 .

На виконання вказаного доручення Тернопільською митницею ДФС листом від 18.07.2017 року №2903/7/19-70-20-02 повідомлено відповідача про те, що позивач із заявою про продовження терміну перебування на митній території України автомобіля марки «Volkswagen Transporter Т4», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 не звертався. Водночас, Львівською митницею ДФС повідомлено про факт отримання пояснень від ОСОБА_1 з приводу порушення ним митного режиму однак наголошено на тому, що протокол про порушення митних правил не складався у зв`язку з закінченням встановлених ст. 467 МК України строків.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 наданих працівнику Тернопільської митниці ДФС від 05.01.2016 року, які містяться в матеріалах справи про порушення митних правил, вбачається, що позивач, пояснюючи причини порушення ним митного режиму транзит, зазначив про факт передання транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter Т4», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , військовослужбовцям для використання під час проведення Антитерористичної операції.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_3 НГУ від 03.07.2017 року № 169 та акту оприбуткування матеріальних цінностей №19 від 20.04.2015 року, вказаний транспортний засіб перебуває на балансі військової частини за інвентарним номером 101510331 (а/с 9, 19).

Про перебування вказаного автомобіля на балансі військової частини та його знаходження в зоні проведення антитерористичної операції також було повідомлено Чернівецьку митницю ДФС листом Львівської митниці ДФС від 28.07.2017 року (а/с 17).

Колегія суддів зауважує, що в даному випадку саме по собі повідомлення митного органу про перебування транспортного засобу в зоні проведення антитерористичної операції не є підставою звільнення позивача від адміністративної відповідальності за порушення митного режиму.

Крім того, матеріали справи не містять інформації, яка б свідчила про звернення позивача у відповідні підрозділи щодо повернення вказаного транспортного засобу для завершення митного режиму транзит.

Також, судова колегія в розрізі положень ст. 102 МК України, констатує відсутність доказів звернення позивача до митного органу щодо зміни вказаного митного режиму автомобіля, оскільки законодавцем передбачена можливість поміщення транспортних засобів, ввезених на митну територію України в режимі транзит в інший митний режим.

Так, зокрема частиною 8 ст. 102 МК України визначено, що митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі припинення митного режиму транзиту згідно з частиною восьмою цієї статті вивезення товарів за межі митної території України не вимагається, а гарантії, надані відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 92 цього Кодексу, підлягають поверненню (вивільненню) (ч. 9 ст. 102 МК України).

Тобто, підсумовуючи викладене, слід дійти висновку, що позивач повідомивши митні органи про факт передання автомобіля марки «Volkswagen Transporter Т4», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , який був ввезений на територію України в митному режимі транзит, для потреб Національної гвардії України, жодних дій для зміни митного режиму останнього не здійснив, чим допустив порушення митного законодавства України.

Також, враховуючи здійснений аналіз норм митного законодавства та факт відсутності звернення позивача до митних органів для зміни митного режиму транспортного засобу, що був конфіскований у нього для потреб Національної гвардії України, судова колегія звертає увагу також і на відсутність доказів, які б могли слугувати підтвердженням факту настання у позивача непереборних обставин, що унеможливлювали б вивезення транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter Т4», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 у встановлені законодавством терміни.

Щодо доводів апелянта про факт порушення відповідачем строків притягнення його до адміністративної відповідальності, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

За змістом ст. 491 вказаного кодексу підставами для порушення справи про порушення митних правил, зокрема є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Встановлено, що датою виявлення правопорушення, вчиненого позивачем, є дата складення протоколу про правопорушення митних правил - 13.06.2017 року, і саме з цього дня починається відлік шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доводи апелянта щодо порушення митним органом строків притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Щодо виявленої судом першої інстанції описки у вступній частині оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, яка стосується прізвища посадової особи митниці, яка здійснювала розгляд справи про порушення митних правил, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових пояснень заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Жижияна І.Є., в період з 06.11.2017 року по 05.12.2017 року він перебував у щорічній відпустці та не розглядав справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України.

22.12.2017 року Чернівецькою митницею ДФС винесено постанову про виправлення допущеної описки, копія якої листом від 26.12.2017 року №5051/24-70-20-0201/01 направлена на адресу позивача.

Отже, на разі висновки суду першої інстанції щодо існування описки в оскаржуваній постанові на момент розгляду адміністративної справи свого підтвердження не знайшли.

Судова колегія, в розрізі встановлених обставин справи, розглянутих доводів як апеляційної скарги, так і заперечень на неї, враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відтак, судова колегія, підсумовуючи викладені обставини та враховуючи здійснені висновки дійшла до переконання, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та в повній мірі спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 27 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Кулінського Олександра Сергійовича, заступника начальника Чернівецької митниці ДФС, начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 , Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил скасувати.

Ухвалити нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 травня 2018 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.