Справа № 804/405/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Справа № 804/405/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/405/18 за позовом ОСОБА_2 до виконуючої обов'язки директора департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Ручки Вікторії Валеріївни, департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (зазначене позивачем місце проживання: 49080, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) звернулась до суду із адміністративним позовом до виконуючої обов'язки директора департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Ручки Вікторії Валеріївни, департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) у якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ виконуючої обов'язки директора департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Ручки Вікторії Валеріївни від 01.12.2017 р. № 314-к про звільнення ОСОБА_2;

поновити позивача на посаді державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради;

стягнути з департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.12.2017 по день поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю звільнення позивача 01.12.2017 з посади державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради оскільки звільнення здійснено у той же день, що і отримано заяву про звільнення, та не надано позивачу час на реалізацію права на відкликання заяви про звільнення, передбачений діючим законодавством. Крім того, позивач зазначає, що у заяві про звільнення дату написання заяви написано не нею, без її згоди та відому.

Ухвалою суду від 15.01.2018 позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 29.01.2018 судом відкрито провадження у адміністративній справі та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

27.02.2018 від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву із доказами направлення їх позивачеві.

Відповідно до зазначеного відзиву відповідач 2 позовну заяву не визнав на основі того, що ОСОБА_2 було звільнено із посади за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. На думку відповідача 2 чинним законодавством прямо чи опосередковано не встановлено будь-яких заборон щодо мінімальних термінів задоволення заяви працівника про звільнення за власним бажанням, у тому числі у день подачі цієї заяви.

Відповідь на відзив відповідача 2 до суду надійшов 07.03.2018.

Заперечення на відповідь на відзив надійшло до суду від відповідача 2 27.03.2018.

У зазначених заявах по суті справи повторюються міркування учасників справи, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 26.04.2016 року працювала на посаді державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на умовах трудового договору на невизначений строк.

01.12.2017 року до департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшла та зареєстрована заява ОСОБА_2 про звільнення за власним бажанням. Зазначена заява не містить дати з якої позивач бажала припинити трудові відносини із відповідачем 2. Позивач не вказала у ній поважних причин звільнення, передбачених ст. 38 КЗпП України, які давали б підстави для її звільнення датою написання заяви.

01.12.2017 начальником відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, на підставі заяви ОСОБА_2, подано виконуючому обов'язки директора департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради подання про звільнення позивача за власним бажанням 01.12.2017.

Відповідно до розпорядження Дніпровського міського голови від 15.11.2017 року № 7-15/11-рк виконання обов'язків директора департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з 25.11.2017 по 08.12.2017 було покладено на заступника директора департаменту - начальника управління у сфері державної реєстрації вищезазначеного департаменту Ручку Вікторію Валеріївну.

Наказом виконуючого обов'язки директора департаменту від 01.12.2017 № 314-к ОСОБА_2 - державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України 01.12.2017 року.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Отже, звільнення позивача на підставі ст. 38 КЗпП України повинно було відбутися не раніше спливу двотижневого строку, наданого працівнику для письмового попередження власника або уповноваженого органу про своє звільнення за власним бажанням.

Твердження позивача про те, що дата 01.12.2017 у заяві про звільнення написана не нею і без її згоди та відома, по-перше - не доведено належними доказами, по-друге - не мають значення для вирішення спору, оскільки якщо в заяві працівника про звільнення за власним бажанням взагалі не зазначено бажаний строк звільнення, то ним автоматично вважається той день, який настає через два тижні після подання заяви про звільнення. Зазначений строк обчислюється не з дати, вказаної в заяві, а з дати фактичного попередження роботодавця - тобто з часу, коли ця заява у нього зареєстрована.

Згідно вимог статті 38 КЗпП України, після спливу цього строку працівник міг залишитися на роботі і не вимагати свого звільнення, а власник або уповноважений ним орган відповідно, не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків наявності згоди між сторонами про дату звільнення. Такої згоди між сторонами не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, при звільненні позивача відповідачами порушені

вимоги ст. 38 КЗпП України, тому звільнення ОСОБА_2, що реалізовано наказом виконуючої обов'язки директора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Ручки Вікторії Валеріївни від 01.12.2017 р. № 314-к, є протиправним, як і саме рішення, що оскаржено, і позивач підлягає поновлено на роботі з дня звільнення.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про визнання наказу про звільнення протиправним, його скасування та поновлення на роботі підлягають задоволенню з конкретизацією дати поновлення на роботі.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача 2 на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу, то відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки ні позивачем ні відповідачем до суду не надано оригіналу чи завіреної належним чином копії документу про середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, права позивача підлягають відновленню задоволенням зазначеної позовної вимоги, шляхом зобов'язання відповідача 2 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: з 01.12.2017 по дату поновлення на роботі, оформленої відповідним наказом.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (49080, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до виконуючої обов'язки директора департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Ручки Вікторії Валеріївни, департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ виконуючої обов'язки директора департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Ручки Вікторії Валеріївни від 01.12.2017 р. № 314-к про звільнення ОСОБА_2;

Поновити ОСОБА_2 на посаді державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з 01.12.2017 року.

Зобов'язати департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: з 01.12.2017 по дату поновлення на роботі, оформленої відповідним наказом департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Відповідно до п. 2 та 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський