Справа № 826/14344/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Земляної Г.В.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування наказу відповідача про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача. Свої вимоги обгрунтовує тим, що у відповідача були відсутні підстави для призначення та проведення планової перевірки позивача, оскільки всупереч п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України план-графік перевірок на 2017 рік не оприлюднено на офіційному веб-сайті ДФС України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що, в силу вимог абзацу другого п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України план-графік повинен бути оприлюднений на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 02.10.2017 року в.о. Голови Державної фіскальної служби України згідно вимог наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (у редакції наказу МФУ від 27.02.2017 № 294) затверджено план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на IV квартал 2017 року.

Як вбачається з витягу вищевказаного плану-графіку, який міститься в матеріалах справи (а.с. 25), 18.10.2017 року начальником Головного управління ДФС у м. Києві видано Наказ №11084 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Січ Енерго» (код 35536019), копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с. 26), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.2014 по 30.06.2017 тривалістю 10 робочих днів з 30.10.2017 по дату завершення перевірки.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується доказами в матеріалах справи, 19.10.2017 року відповідачем на адресу позивача надіслано Повідомлення від 19.10.2017 року №387/26-15-14-01-01 (а.с. 31) щодо проведення спірної перевірки, дати її проведення, підстави та посилання на норми Податкового кодексу України. Разом із зазначеним Повідомленням було надіслано оскаржений позивачем наказ відповідача.

30 жовтня 2017 року, 08 листопада 2017 року та 09 листопада 2017 року з метою проведення перевірки позивача посадовими особами відповідача було вжито заходи щодо проведення спірної перевірки за адресою здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго", проте позивач скористався встановленим ст. 81 Податкового кодексу України правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 09.11.2017 року посадовими особами відповідача складено Акт відмови у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки ТОВ «Січ Енерго» за №539/26-15-14-01-01 (а.с. 36).

Не погодившись з наказом відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що оскаржуваний наказ та дії відповідача при його винесенні вчинено контролюючим органом в межах його компетенції та у відповідності до норм податкового законодавства.

Колегія суддів при прийнятті цієї постанови виходить з наступного.

Проблемним питанням в межах спірних правовідносин є реалізація податковим органом при здійсненні владних управлінських функцій щодо призначення та проведення документальних планових перевірок у 2017 році норми абзацу другого пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, яка доповнена Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII та набрала законної сили з 01 січня 2017 року.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Пунктом 77.2. ст. 77 Податкового кодексу України передбачено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, документальна виїзна планова перевірка платника податків можлива за умови включення останнього до плану-графіка проведення перевірок та прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу оформленого наказом рішення про проведення такої перевірки. У той же час, наказ про проведення документальної планової перевірки приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) відповідача на підставі плану-графіка проведення перевірок.

Щодо тверджень позивача в адміністративному позові та апеляційній скарзі, що, в силу вимог абзацу другого п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України план-графік повинен бути оприлюднений на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було включено до плану-графіку проведення планових документальних перевірок на ІV квартал 2017 року.

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року № 1797-VIII (надалі - Закон № 1797-VIII) пункт 77.1 було доповнено абзацом другим такого змісту: «План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки».

Закон № 1797-VIII набрав чинності 01.01.2017 року, а тому має застосовуватися органами Державної фіскальної служби починаючи з моменту набрання нею чинності, проте буквальне тлумачення абзацу другого пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України дає підстави здійснити висновок, що реалізований він може бути лише стосовно оприлюднення планів-графіків документальних планових перевірок, які будуть проводитись у 2018 році.

З огляду на таке, запровадження встановленого з 01 січня 2017 року порядку стосовно оприлюднення планів-графіків документальних планових перевірок до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися документальні планові перевірки, можливе з 01 січня 2018 року

Наказом Міністерства фінансів України від 02 червня 2015 року №524, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 червня 2015 року за № 751/27196, затверджений Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (надалі - Порядок), який розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування щоквартального плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків. Цей Порядок є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, та підлягає застосуванню, як джерело права відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року). Вказаний Порядок набрав чинності 28.07.2015 року.

Відповідно до п. 1 Порядку, річний план-графік складається, починаючи з 2018 року. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування територіальними органами ДФС.

Оскільки спірна перевірка стосується 2017 року, на момент прийняття оспорюваного наказу щоквартальні плани-графіки (з переліком підприємств, даними про початок перевірки та період, який охоплюється контролем) мали статус «для службового користування», а тому відсутні підстави вважати, що відповідачем порушено вимоги закону в частині обов'язку доведення його до відома до 25 грудня року, що передував проведенню перевірки, тобто до 25.12.2016 року.

Аналогічну правову позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №820/3481/17 (К/9901/27507/18) за позовом Приватної фірми «Променерго» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування наказів.

Крім того, колегією суддів встановлено, що докази оскарження чи скасування зазначеного плану-графіка матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи відсутні докази оскарження чи визнання протиправними дій Державної фіскальної служби України щодо формування та включення позивача до цього плану-графіка. Позивачем у даній справі не заявлено жодних вимог до особи, яка сформувала та затвердила спірний план-графік - Державної фіскальної служби України. Слід також наголосити, що Державна фіскальна служби України не є учасником даної справи, а тому, на переконання колегії суддів, суд у даній справі не вправі надавати оцінку її рішенням та діям.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржений позивачем наказ відповідача прийнято у межах повноважень і в спосіб, передбачений чинним законодавством, а отже, підстави для задоволення адміністративного позов відсутні.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго" - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

Г.В. Земляна

Повний текст складено 25.05.2018 року.