Справа № 805/467/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року справа № 805/467/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Шишова О.О., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року (складене в повному обсязі 20 лютого 2018 року в м. Словянськ Донецької області) у справі № 805/467/18-а (суддя в І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (далі Управління), в якому просив: визнати дії відповідача в частині відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 пільгового стажу, у розмірі визначеному ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345 «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345) незаконними; зобовязати Управління при визначенні права на пенсію позивачу зарахувати період його роботи на шахті ім. Ф.Е. Дзержинського з 15.05.2004 року по 06.12.2004 року в якості забійника підземного з повним робочим днем на підземній роботі в пільговий стаж роботи за Списком № 1.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він отримує пенсію за віком з 2011 року. Загальний стаж його роботи становить понад 28 років, у тому числі пільговий за списком № 1 понад 15 років стажу. В січні 2016 року позивач самостійно перерахував свій стаж за трудовою книжкою і встановив, що його пільговий стаж складає більше 15 років, і він має право на перерахунок пенсії за Законом № 345. Звернувшись до відповідача з заявою щодо розяснення порядку нарахування ОСОБА_1 пенсії, з письмових відповідей Управління від 12.01.2016 позивач дізнався, що період роботи з 15.05.2004 по 06.12.2004 на шахті ім. Ф.Е. Дзержинського ДП «Дзержинськвугілля» (Шахта «Центральна» ДП «Торецьвугілля») не зараховано до пільгового стажу, так як він не підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Позивач вважає, що відповідач як субєкт владних управлінських функцій, відмовляючи в призначенні пенсії, діє протиправно та незаконно. Вважає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, яку він надав відповідачу. Крім того, стаж роботи ОСОБА_1 на шахті імені ОСОБА_2 з 15.05.2004 по 06.12.2004 в якості забійника підземного з повним робочим днем на підземній роботі, підтверджується записами в трудовій книжці та довідках шахти ім. Ф.Е. Дзержинського про підтвердження трудового стажу для призначення, які підтверджують наявність у позивача пільгового стажу роботи. Вважає, що несвоєчасне проведення атестації на шахті ім. Ф.Е. Дзержинського в 2004 році не може служити підставою для не включення до стажу роботи ОСОБА_1 за спірний період в пільговий стаж роботи за списком № 1, тому дії відповідача не включати в пільговий стаж період роботи позивача з 15.05.2004 по 06.12.2004 на шахті ім. Ф.Е. Дзержинського є незаконними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі № 805/467/18-а адміністративний позов було задоволено повністю, внаслідок чого: визнано дії Управління в частині відмови в призначенні пенсії позивачу пільгового стажу, у розмірі визначеному ст. 8 Закону № 345 незаконними; зобовязано відповідача при визначенні права на пенсію ОСОБА_1 зарахувати період його роботи на шахті ім. Ф.Е. Дзержинського з 15.05.2004 по 06.12.2004 в якості забійника підземного з повним робочим днем на підземній роботі в пільговий стаж роботи за Списком № 1.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком з 2011 року.

У трудовій книжці АТ-І № 2844153, яка оформлена на імя ОСОБА_1 містяться наступні записи: № 43 20.01.2003 прийнятий на роботу забійником підземним з повним робочим днем на підземній роботі; № 44 13.06.2008 звільнений внаслідок невідповідності роботі за наслідками здоровя.

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені підписами начальниками відділів кадрів відповідного підприємства та скріплені печатками.

Трудова книжка, відповідно до положення ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Рішеннями Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області 405/Г-02-01-05 та № 409/Г-02-01-06 від 12.01.2016 року, було відмовлено заявникові ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в звязку з тим, що провести перевірку достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи, підстав їх видачі у відповідача не має можливості, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Частинами 1,2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись 25.12.2015 та 28.12.2015 року до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області з письмовими заявами про проведення перерахунку пільгового стажу за документами, які знаходяться в пенсійній справі та розяснення причин не проведення атестації на підприємстві за період з 15.05.2004 по 06.12.2004, ОСОБА_1 вже знав про не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на ВП «Шахта імені ОСОБА_2» ДП «Дзержинськвугілля» спірного періоду, який не підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання причин пропуску строку звернення позивачем до суду поважними, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються лише на твердженнях позивача про проходження лікування за межами території України. Позивачем не надано до суду доказів, а саме медичної документації про проходження такого лікування за межами території України.

Отже, колегія суддів вважає, що причини пропуску строку звернення до суду у даному випадку є неповажними.

ОСОБА_1 ставить під сумнів обрахування призначеної йому пенсії з грудня 2015 року, але за захистом своїх прав звернувся до суду лише у січні 2018 року.

Враховуючи, положення частини 2 статті 122 КАС України, яка передбачає, що шестимісячний строк, звернення до суду якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративним процесуальним законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення до суду з позовною заявою, перебіг якого починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення права та/або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2017 року по справі № 800/98/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Преамбула Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PEREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO№ 23452/94; CASE OF KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 26.01.2018 в справі № 331/1154/17 (номер в Єдиному Державному реєстрі судових рішень - 71838035.

Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

Частиною 4 статті 123 КАС України встановлено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду справи було встановлено, що позивач пропустив строк звернення до суду та причини його пропуску не є поважними, тому при таких обставинах рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статями 292, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області задовольнити частково.

Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі № 805/467/18-а скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Повне судове рішення - 30 травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді О.О. Шишов

ОСОБА_3