Справа № 165/2004/17
Суддя: Ушаков М. М.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/2004/17
Провадження № 2-а/165/13/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Ушакова М.М.,

за участю секретаря судових засідань Лубаєвської Л.В.,

представника ВДВС Козака Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нововолинську в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження протиправною та її скасування,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд із адміністративним позовом до Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження протиправною та її скасування.

Вимоги адміністративного позову позивач обґрунтовує тим, що 14 червня 2017 року Нововолинським міським судом було винесено постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто в дохід держави 320,00 гривень судового збору. 19 липня 2017 року головним державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Карпенюк Валентиною Юріївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої з позивача було стягнуто 20400,00 гривень в дохід держави та 2040,00 гривень виконавчого збору. Позивач вважає дану постанову Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області неправомірною, оскільки справа про притягнення його до адміністративної відповідальності розглядалась без його участі, він не отримував жодної повістки, в матеріалах справи відсутнє інформування його, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи, а тому він не міг об'єктивно запланувати участь у ньому і не зміг бути присутнім на судовому засіданні, також не був присутнім при проголошенні постанови 14.06.2017 року, не знав про її існування. Постанову Нововолинського міського суду отримав 10 липня 2017 року, що стверджується відміткою в матеріалах справи і в останній день строку на апеляційне оскарження, а саме 20.07.2017 року подав апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області. Зазначає, що йому було повернуло апеляційну скаргу постановою апеляційного суду Волинської області від 31.07.2017 року, у зв'язку із тим, що він подав апеляційну скаргу після закінчення строку на апеляційне оскарження та не заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. ОСОБА_3 зазначає, що 21 серпня 2017 року подав нову апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення пропущеного з поважної причини процесуального строку на апеляційне оскарження.

Позивач посилається у позові на те, що в постанові суду від 14.06.2017 року було зазначено, що його у суді не було, отже він і не був присутній при проголошенні постанови. Оскільки позивач отримав постанову лише 10.07.2017 року то і будь-яких доказів про те, що постанова суду набрала законної сили у державного виконавця не було та не могло бути. Позивач вважає, що відповідно до п.1 ч.4 ст.4 ЗУ №1404-УІІ від 02.06.2016р. виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ не набрало законної сили. Також вважає, що в силу вимог ст.26 ЗУ №1404-УІІ від 02.06.2016р. виконавець не мав права на примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу та на стягнення виконавчого збору, так як постанова суду від 14.06.2017 року як виконавчий документ, надійшла від суду з порушенням порядку, встановленого законом.

Позивач вважає, що державний виконавець лише маючи докази щодо того, що постанова Нововолинського міського суду від 14.06.2017 року набрала законної сили і що він у встановлений ст.307 КУпАП 15-ти денний строк не сплатив штраф, в разі, коли б він постанову не оскаржував, то лише тоді виконавець мав би законне право примусово стягувати з нього в дохід держави подвійний розмір штрафу та виконавчий збір.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області від 19 липня 2017 року, стягнути з державного бюджету України понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області - головний державний виконавець Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Козак Д.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №165/1260/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення №165/1260/17 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 320,00 гривень судового збору (а.с.4, а.с.12-справа №165/1260/17).

Із постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення №165/1260/17 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що ОСОБА_3 до суду на розгляд даної справи не з'явився без поважних причин, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив (а.с.4, а.с.12-справа №165/1260/17).

Як вбачається із оглянутих у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення №165/1260/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_3 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи засобами поштового зв'язку та кур'єром суду, востаннє викликався на розгляд справи на 14 червня 2017 року повісткою про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення, яка йому вручена не була і повернулась до суду із відміткою, що зі слів сусідки ОСОБА_3 рідко буває вдома (а.с.7-10, 11).

Із оглянутих матеріалів справи про адміністративне правопорушення №165/1260/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що 16.06.2017 року ОСОБА_3 було направлено постанову суду від 14.06.2017 року для ознайомлення та добровільної сплати штрафу протягом 15-ти днів (а.с.13). 27 червня 2017 року Нововолинським міським судом було направлено начальнику Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського ВП ГУНП копію постанови суду від 14.06.2017 року на ОСОБА_3, для виконання (а.с.14). Із конверта, рекомендованого листа та відмітки поштового відділення вбачається, що постанова суду йому вручена не була та лист повернено до суду за закінченням терміну зберігання (а.с.15-16). Із супровідних листів Нововолинського міського суду від 30.06.2017 року вбачається, що на виконання Нововолинського МВ ДВС направлено копію постанови №165/1260/17 від 14.06.2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про стягнення судового збору та стягнення штрафу (а.с.17-18).

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Карпенюк Валентиною Юріївною 19 липня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі постанови Нововолинського міського суду Волинської області №165/1260/17 від 14.06.2017 року, яка вступила у законну силу (набрала чинності) 26.06.2017 року, про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в розмірі 20400,00 грн. в дохід держави та виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн. (а.с.3).

Із постанови апеляційного суду Волинської області від 31.07.2017 року встановлено, що ОСОБА_3 не погоджуючись із постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року подав апеляційну скаргу, останнім днем апеляційного оскарження постанови було 26 червня 2017 року, однак апеляційну скаргу апелянтом подано було 20 липня 2017 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження останнім не заявлялось, з тих підстав апеляційним судом Волинської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 було повернуто апелянту, постанова апеляційного суду Волинської області від 31.07.2017 року набрала законної сили 31.07.2017 року (а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 повторно 21.08.2017 року подав апеляційну скаргу на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року (а.с.6-8).

Із довідки начальника Центру поштового зв'язку №2 Волинської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта» від 17.08.2017 року №616 вбачається, що рекомендований лист №4390 з м.Луцька адресовані ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_2 вручені 15.08.2017 року (а.с.9,16).

Із супровідних листів апеляційного суду Волинської області від 29.08.2017 року №165/1260/17/12129/2017 надісланих ОСОБА_3, ОСОБА_5 вбачається, що останніх було повідомлено про те, що на 15.09.2017 року призначено розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.17-18).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 11 вересня 2017 року звертався до головного державного виконавця Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Карпенюк В.Ю. із заявою про повернення виконавчого документу, у зв'язку із тим, що апеляційним судом Волинської області прийнято до розгляду апеляційну скаргу стосовно постанови суду на підставі якої було відкрито виконавче провадження (а.с.19-20).

Судом встановлено, що постановою апеляційного суду Волинської області від 15 вересня 2017 року, яка набрала законної сили 15 вересня 2017 року поновлено ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року в даній справі, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року в даній справі щодо нього - без змін (а.с.21-22).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.3 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактичностягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Статтею 38 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції чинній на день винесення постанови головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Карпенюк В.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2017 року виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що державний виконавець при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження не з'ясував усіх обставин справи та виніс постанову у подвійному розмірі стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 20400,00 грн. та у подвійному розмірі виконавчого збору в сумі 2040,00 грн. (а.с.3). Також судом взято до уваги і той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2017 року винесена головним державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Карпенюк В.Ю. на підставі постанови Нововолинського міського суду від 14 червня 2017 року, яка надійшла із відміткою про набрання останньою законної сили.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач заперечував проти позову, він мав доказати правомірність свого рішення - постанови про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, не надано суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №54328237 від 19.07.2017 року з приводу стягнення з ОСОБА_3 подвійного розміру штрафу та виконавчого збору з виконання постанови Нововолинського міського суду від 14.06.2017 року, зокрема що при винесені постанови не було з'ясовано коли фактично ОСОБА_3 отримав постанову суду від 14 червня 2017 року щодо притягненян його до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Карпенюк В.Ю. про відкриття виконавчого провадження серії ВП №54328237 від 19.07.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 штрафу в розмірі 20400,00 грн. та виконавчого збору в розмірі 2040,00 грн. згідно постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення №165/1260/17.

Щодо задоволення вимоги позивача про стягнення в його користь з Державного бюджету України понесених ним судових витрат суд приходить до висновку, що дана вимога позивача до задоволення не підлягає оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази понесених позивачем по справі судових витрат та не підтверджені документально.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 307, 308 КУпАП, ст.ст. 26, 28, 38 Закону України «Про виконавче проваддення», суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Карпенюк Валентини Юріївни про відкриття виконавчого провадження серії ВП №54328237 від 19.07.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 штрафу в розмірі 20400,00 грн. та виконавчого збору в розмірі 2040,00 грн. згідно постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення №165/1260/17.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков