Справа № 760/8632/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1230/18
В справі № 760/8623/17а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача- Сосніна Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Даценка І.К., 3-я особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №193518 від 22 березня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Посилається в позові на те, що 22 березня 2018 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №193518, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови 22 березня 2018 року на бульварі Лесі Українки, 28 у м. Києві він здійснив стоянку на місці, призначеному для інвалідів, позначеному дорожнім знаком 5.39 та табличкою до нього 7.17. «інвалід», не маючи відповідних на це документів, чим порушив п.п. 5.39. п. 5 р. 33 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Однак, вказана в постанові інформація не відповідає дійсності, оскільки згідно п. 1.10. Правил дорожнього руху стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до розділу «Дорожня розмітка» ПДР лінії горизонтальної розмітки мають білий колір, а синій колір має лінія 1.1 (горизонтальна вузька суцільна лінія), якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїжджій частині.

Відповідно до таблиці №1 додатку 5 до Рішення Київської міської ради «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» від 23 грудня 2011 року №242/5629 за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 28 розміщено паркувальний майданчик.

В місці, де було розміщено його автомобіль, нанесена горизонтальна дорожня розмітка синього кольору.

Таким чином, оскільки його автомобіль був розміщений на майданчику для паркування, вважає, що ним було здійснено паркування, а не стоянку, а відповідальність за порушення правил паркування передбачена статтею 152-1 КУпАП.

Виходячи з цього, вважає постанову щодо себе незаконною.

Також зазначив, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права, оскільки ст. 276 КУпАП перебачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Крім того, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не дав йому можливості скористатися правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, відповідач пішов до свого патрульного автомобілю, де виніс постанову.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Вважає, що своїми діями відповідач порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Зазначив, що у зв'язку з незаконними діями відповідача його притягнено безпідставно до адміністративної відповідності.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою від 11 квітня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 163 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

Представнику третьої особи відповідно до ст. 165 КАС України також був наданий строк для надання пояснень по суті справи.

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи, відповідач та представник третьої особи були належним чином повідомлені про час розгляду справи та отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками.

Своїм правом сторони не скористались, відзив та відповідні пояснення суду не надали.

У зв'язку з зазначеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 22 березня 2018 року відповідачем винесено постанову серії ВР № 193518 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 22 березня 2018 року позивач в м. Києві по бул. Лесі Українки, 28 здійснив стоянку на місці призначеному для інвалідів, позначеному дорожнім знаком 5.39 та табличкою 7.17 «інвалід», не маючи відповідних документів, чим порушив пп. 5.39 п. 5 р. 33 ПДР України.

Диспозиція частини 5 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що він здійснив стоянку, що позначена знаком 5.39 і табличкою до нього 7.17, не мав документів, що підтверджують інвалідність, чим порушив п.33.5ПДР.

Відповідно до п.5.39 п.33.5 розділу 33 Правил дорожнього руху «Зона стоянки» визначає зону, де дозволена стоянка за умов, що зазначаються на знакових або додаткових табличках під ним.

Дія знака поширюється на всю позначену ним територію.

Відповідно до п.22 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1342 від 03 грудня 2009 року, на майданчиках для паркування обов'язково облаштовуються місця (в обсязі 10 відсотків загальної кількості, але не менш як одне місце) передбаченого стандартами розміру, позначені дорожніми знаками та розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Відстань від в'їзду на майданчик для платного паркування до найближчого такого місця не повинна перевищувати 50 метрів.

На місцях для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", не можуть бути розміщені інші транспортні засоби.

У разі паркування на місцях, призначених для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", інших транспортних засобів користувачі цих засобів несуть відповідальність згідно із законодавством.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що позивач не здійснював стоянку, а здійснив паркування свого автомобіля, та за порушення правил паркування передбачена відповідальність за ст. 152-1 КУпАП, а не за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до п. 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1342 паркування - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування.

Відповідно до розділу «Дорожня розмітка» ПДР лінії горизонтальної розмітки мають білий колір.

Синій колір має лінія 1.1 (горизонтальна вузька суцільна лінія), якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині.

Відповідно до таблиці №1 додатка 5 до Рішення Київської міської ради «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» від 23 грудня 2011 року №242/5629 за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 28 розміщено паркувальний майданчик.

В місці, де було розміщено автомобіль позивача, нанесена горизонтальна дорожня розмітка синього кольору, що вбачається з наданих позивачем фотографій з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки автомобіль позивача був розміщений на майданчику для паркування, ним було здійснено паркування, а не стоянку транспортного засобу.

Крім того, позивачем на адресу суду було направлено клопотання про долучення до матеріалів доказів, а саме: копії схем організації дорожнього руху по бул. Лесі України, 28 в м. Києві, з яких вбачається, що по бул. Лесі Українки, 28 розміщена зона для платної парковки.

Відповідач та представник третьої особи, не з′явившись до суду, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не надали, приведені ним твердження не спростували.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 3, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ВР № 193518 від 22 березня 2018 року, винесену Інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 травня 2018 року.

Суддя : Л.А.Шереметьєва