Справа № 361/7699/17
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7699/17
провадження № 2-а/361/162/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУМВС України в Київській області щодо відмови йому у проведенні перерахунку грошового забезпечення, одержаного за роботу в зоні відчуження ЧАЕС; визначити розмір його грошового забезпечення (заробітної плати) в сумі 728 крб., одержаного за роботу в зоні відчуження в м. Прип'ять, м. Чорнобиль з 27 квітня 1986 року по 28 квітня 1986 року; зобов'язати Броварське МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУМВС України в Київській області здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати йому та включити у довідку про грошове забезпечення (заробітну плату) за роботу в зоні відчуження в м. Прип'ять, м. Чорнобиль з 27 квітня 1986 року по 28 квітня 1986 року (кратність 5, денна тарифна ставка 13,00 крб.) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману граничну допустиму дозу радіації у розмірі 585,00 карбованців, збереженої заробітної плати за дні роботи у зоні в розмірі 13,00 крб. та заробітної плати в сумі 130 крб. за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району, що в загальному складає 728 крб., і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2-ї групи із захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи. На час аварії на Чорнобильській АЕС, він працював у Броварському МВ УВС України в Київській області на посаді інспектора ДАІ в званні лейтенанта міліції та був направлений у відрядження до зони відчуження Чорнобильської АЕС, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 27 квітня 1986 року по 28 квітня 1986 року. Від впливу іонізуючого випромінювання отримав невиліковну фізичну та психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом другої групи.

ОСОБА_3 отримав від Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, згідно даних якої розмір заробітної плати позивача за роботу у зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району за 1986 рік становить 65,00 крб.

Однак, позивач вважає, що при складанні довідки № 238 від 17 липня 2015 року не враховані вимоги передбачені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року. Тобто, розрахунок грошового утримання ОСОБА_3 має бути здійснений з урахуванням коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження організму в розмірі 585,00 крб, збережена заробітна плата за дні роботи в зоні в розмірі 13,00 крб. та 130 крб. заробітної плати за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять з 27.04.1986 р. по 28.04.1986 р., що в загальному складає 728 крб.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до ГУМВС України в Київській області з проханням провести перерахунок його грошового забезпечення та надати нову довідку про отриману заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з включенням до складу грошового забезпечення вищевказаних складових.

Листом від 09 жовтня 2017 року №29/Г-55аз ГУ МВС України в Київській області повідомив позивача, що довідка видавалася відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 на підставі довідки про підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і розрахункового листа, який є первинним документом нарахування грошового забезпечення за період роботи в зоні ЧАЕС. Також, у даному листі позивачу роз'яснено, що отримана ним одноразова винагорода носить разовий характер і не є складовими грошового забезпечення і довідки, виданої на підставі постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7, не включається. Підстав для проведення перерахунку та видачі нової довідки немає.

ОСОБА_3 вважає, що такі дії протиправними і такими, що порушують та явно звужують його конституційні права на пенсійне забезпечення.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, та у зв'язки із цим має 2 групу інвалідності, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_1, копія вкладки НОМЕР_2 та копія посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с. 9-10).

Відповідно до копії довідки № 3839/209/12, виданої 09.10.2017 р. МВС України в Київській області Головного управління МВС України, ОСОБА_3 як працівник Броварського МВВС УВС Київського облвиконкому залучався до заходів із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період із 27.04. - 28.04.1986 рр. у м. Прип'ять (а.с. 12).

Матеріалами справи встановлено, що 06.10.2017 р. Броварський міський відділ МВС України в Київській області головного управління МВС України видав довідку № 125 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках (а.с. 13).

Згідно даної довідки розмір заробітної плати ОСОБА_3 за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району за 1986 рік становить 65,00 крб.

03 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до голови ліквідаційної комісії Броварського міського відділу (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) головного управління МВС України в Київській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити ОСОБА_3 у довідку про заробітну плату за роботу в ІІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) у м. Прип'ять з 27.04.1986 р. та 28.04.1986 р. (кратність 5, денна тарифна ставка 13,00 крб.) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 585,00 крб., збереженої заробітної плати за дні роботи в зоні в розмірі 13,00 крб. та заробітної плати в сумі 130,00 крб. за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району, що в загальному складає 728 крб. і надати довідку з урахуванням вказаних виплат (а.с. 14-16).

Листом від 09 жовтня 2017 року №29/Г-55аз ГУ МВС України в Київській області повідомив позивача, що довідка видавалася відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 на підставі довідки про підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і розрахункового листа, який є первинним документом нарахування грошового забезпечення за період роботи в зоні ЧАЕС. Також, у даному листі позивачу роз'яснено, що отримана ним одноразова винагорода носить разовий характер і не є складовими грошового забезпечення і довідки, виданої на підставі постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7, не включається. Підстав для проведення перерахунку та видачі нової довідки немає.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У разі, якщо особа, яка брала участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вважає що оплату праці за виконання зазначених робіт було здійснено неправильно, з метою відстоювання своїх прав та для можливого позитивного вирішення питання може використовувати норму статті 233 й статті 238 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким терміном. Тобто трудове законодавство не обмежує строки звернення працівника в суд, якщо його трудове право на відповідну оплату праці порушене.

Частиною першою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

У листі Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 р. № 09-3751 зазначено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986 - 1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України.

Згідно із роз'ясненням Міністерства праці України від 09.06.1995 р. за № 224/8.13, перерахунок заробітної плати працівникам, які виконували в зоні відчуження роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розраховується по тій грошовій одиниці, що діяла в 1986 ропі, тобто в рублях. Нарахована сума заробітної плати не індексується і не виплачується.

Відповідно до підпункту другого пункту першого постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 було постановлено поширити на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підпорядкованості (включаючи осіб, тимчасово переведених і відряджених), а також на військовослужбовців та військових будівельників, зайнятих на зазначених роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) і 10 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156.

Згідно п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС», було постановлено виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки у зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади та оклади за військовим або спеціальним званням у І подвійному розмірі.

Таким чином, оплата праці ОСОБА_3 повинна проводитись з І дня аварії на ЧАЕС по підвищених до 100 % тарифних ставках, отже денна І тарифна ставка ОСОБА_3 склала 13,54 крб. (6,50 крб. х 2 = 13,00 крб.).

Відповідно до підпункту третього пункту першого постанови Ради І Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 постановлено надати право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, у розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964.

Згідно Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 р. № 1031-рс вирішено поширити на військовослужбовців, начальницький і рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, порядок і розміри підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964. При цьому грошове утримання у підвищених | розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також з окладів за військовим чи спеціальним званням.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964 встановлені зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розташованих на III, II і І зону небезпеки, провадилась відповідно у 5, 4, 3 - кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Перелік населених пунктів і виробничих об'єктів, де оплата праці проводилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішенням Урядової комісії від 07.08.86 року № 87, згідно якого у квітні 1986 року м. Прип'ять відносилось до III зони небезпеки.

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_3 був відряджений для участі в ліквідації наслідків аварії на І ЧАЕС з 27 по 28 квітня 1986 р. в м. Прип'ять (2 дня в III зоні). Оплата праці за дні роботи в зоні ЧАЕС ОСОБА_3 складає: 13,00 крб. х 2 дня х 5 кратність = 130,00 крб.

У відповідності до розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964 рс від 17 травня 1986 року в тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації, йому виплачується одноразова винагорода - особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням.

Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» від 1998 року.

Згідно цієї норми основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичних груп, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада. 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986 - 1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

По своїй займаній посаді і спеціальному званню на той час ОСОБА_3 відносився до осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, таким чином одноразова винагорода ОСОБА_3 за отриману граничну допустиму дозу радіації становить 585,00 карбованців: посадовий оклад 85,00 крб., звання 110 крб. ((85+110) х 3 = 585 крб.).

З огляду на викладене вбачається, що розрахунок грошового утримання ОСОБА_3 (заробітної плати) має бути здійснений з урахуванням коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження організму в розмірі 585,00 крб., збережена заробітна плата за дні роботи в зоні в розмірі 13,00 крб. та 130,00 крб. заробітної плати за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять з 27.04.1986 р. по 28.04.1986 р., що в загальному складає 728,00 крб.

Однак, відповідач виключив з переліку, зазначеній у довідці № 123 від 06.10.2017 р. нормативно-правові акти, зазначивши лише Постанову Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 р. № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення підприємств, організацій та установ, на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», чим порушив право позивача, оскільки не включив у довідку цілий ряд виплат, які належали позивачу до виплат.

Згідно зі статтею 15 цього ж Закону видача довідок про заробітну плату у період роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами (військкоматами), які відповідно до частини другої статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

Вищий адміністративний суд України в довідці від 01 січня 2007 року за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в

касаційному порядку судових рішень у справах Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування суб'єктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи зазначив, що якщо судом буде встановлено, що особа одержала певні кошти в період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як заробітну плату, а не у зв'язку з отриманням підвищеної дози радіації, позовні вимоги про зобов'язання здійснити перерахування пенсії з урахуванням зазначених сум підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи приведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що дії позивача, направлені на реалізацію законом встановленого права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова у видачі довідки про заробітну плату одержану в зоні відчуження з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, є безпідставною і протиправною.

З наведених положень вбачається, що не включення в довідку про грошове забезпечення цілого ряду виплат, які належали позивачу до виплат, призвело в подальшому до зменшення розміру пенсії позивача.

З огляду на вищевикладені обставини, відповідач діяв протиправно, а тому такі дії є неправомірними по відношенню до позивача щодо нарахування та включення у довідку одноразової грошової допомоги за отриману граничну допустиму дозу радіації у розмірі 585,00 карбованців, збереженої заробітної плати за дні роботи у зоні в розмірі 13,00 крб. та заробітної плати в сумі 130 крб. за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району, що в загальному складає 728 крб.

Разом з тим, на обґрунтування правомірності таких своїх дій та у відповідність до вимог ст. 77 КАС України, відповідачем не надано до суду жодних пояснень чи будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення даного позову з підстав його обґрунтованості.

Керуючись конституцією України, статтями 2, 6, 77, 78, 90, 205, 242, 243-245 КАС України, п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУМВС України в Київській області щодо відмови ОСОБА_3 у проведенні перерахунку грошового забезпечення, одержаного за роботу в зоні відчуження ЧАЕС;

Визначити ОСОБА_3 розмір грошового забезпечення (заробітної плати) в сумі 728 крб., одержаного за роботу в зоні відчуження в м. Прип'ять з 27 квітня 1986 року по 28 квітня 1986 року.

Зобов'язати Броварське МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУМВС України в Київській області здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати ОСОБА_3 та включити у довідку про грошове забезпечення (заробітну плату) за роботу в зоні відчуження в м. Прип'ять, м. Чорнобиль з 27 квітня 1986 року по 28 квітня 1986 року (кратність 5, денна тарифна ставка 13,00 крб.) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману граничну допустиму дозу радіації у розмірі 585,00 карбованців, збереженої заробітної плати за дні роботи у зоні в розмірі 13,00 крб. та заробітної плати в сумі 130 крб. за роботу в зоні відчуження м. Прип'ять Чорнобильського району, що разом складає 728 крб., і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів із дня отримання повного тексту рішення суду, шляхом подання апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин