Справа № 806/617/17
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
24 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/617/17
Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Романченка Є.Ю.,
суддів Шуляк Л.А., Черноліхова С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявами, в яких просив постановити додаткове судове рішення в даній справі та стягнути на його користь сплачений судовий збір. При цьому вказував, що при подачі до суду позову до Міністерства внутрішніх справ України ним сплачено судовий збір у сумі 630,00 грн, проте під час вирішення справи в судовому рішенні не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. На думку позивача, сплачений ним судовий збір має бути стягнутий з відповідача на його користь.
Суд вважає за можливе розгляд і вирішення заяви здійснити в письмовому провадженні, без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення в справі, з таких підстав.
ОСОБА_1 у лютому 2017 року звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльністю Міністерства внутрішніх справ України щодо неповідомлення Пенсійного фонду України про підстави перерахунку його пенсії з 01 січня 2016 року та зобов'язати відповідача надіслати до Пенсійного фонду України інформацію про підстави перерахунку його пенсії з 01 січня 2016 року, на підставі пункту 2 "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.02.2008 № 45, з врахуванням частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка вступила в дію згідно із Законом України № 900-VIII від 23.12.2015.
За звернення до суду з вказаними вимогами немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн, про що свідчить квитанція № 94 від 22.02.2017.
16 березня 2017 року Житомирським окружним адміністративним судом спір за вказаним позовом ОСОБА_1 вирішено по суті та постановлено постанову в справі № 806/614/17, якою позов задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не повідомлення до Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишено без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року без змін.
Водночас зміст резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 р. свідчить на користь висновку, що судом питання про розподіл судових витрат вирішено не було.
Питання розподілу судових витрат, на час вирішення спору по суті, було врегульовано статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття постанови суду).
Так, частиною першою вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття постанови суду) було передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно зі ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття постанови суду), якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття постанови суду)).
За вказаних обставин, а також зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 судом задоволені частково, суд приходить до висновку, що на момент вирішення спору по суті та прийняття постанови від 16 березня 2017 року на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягав стягненню судовий збір у розмірі 320 грн.
Пунктом 3 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття постанови суду) було встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Втім, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким, зокрема, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.
В силу приписів ст.ст. 4, 241 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Постанова - письмове рішення суду апеляційної або касаційної інстанції в адміністративній справі, у якому вирішуються вимоги апеляційної чи касаційної скарги.
Таким чином, з 15 грудня 2017 року суд першої інстанції не має повноважень щодо постановляння постанов, у тому числі додаткових постанов, у адміністративній справі.
Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За змістом пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент вирішення заяв позивача, далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розподіл судових витрат з 15 грудня 2017 року врегульовано ст. 139 КАС України, яка містить аналогічні положення щодо відшкодування судових витрат, у тому числі судового збору, при частковому задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.
Беручи до уваги наведене, суд вважає за можливе прийняти додаткове рішення в даній справі про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України судового збору в сумі 320,00 грн.
Керуючись статтями 3, 139, 242-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Є.Ю. Романченко

Судді Л.А.Шуляк

ОСОБА_2