Справа № 640/12497/17
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Гончар Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України Харківської митниці ДФС, уточнивши який, просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі щодо порушення митних правил № 0627/80700/17, винесену заступником начальника Харківської митниці ДФС Левадою В.П., згідно якої громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 562281,99 грн. Також, просить поновити строк для оскарження даної постанови.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.08.2017 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18 липня 2017 року заступником начальника Харківської митниці ДФС Левадою В.П. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0627/80700/17 від 18.07.2017 року, згідно якої його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі: 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 562281,99 грн.

Позивач вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з описової частини вказаної постанови громадянин ОСОБА_5 ввіз на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець - Корчова» митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «BMV320D», VIN НОМЕР_3 в митному режимі «тимчасове ввезення» з метою особистого користування на строк до одного року. Таким чином, особа, яка здійснювала ввіз на митну територію України транспортний засіб автомобіль марки «BMV320D» VIN НОМЕР_3 є громадянин ОСОБА_5, саме у цієї особи виникли правовідносини, які регламентуються МК України щодо сплати митних платежів. Далі з описової частини постанови від 18.07.2017 року вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є незаконне користування тимчасово ввезеним на митну територію України транспортним засобом, всупереч ст. ст. 103, 108 МК України, без проведення його митного оформлення та сплати митних платежів в сумі 187427, 33 гривень. Проте, такий висновок не відповідає приписам МК України, насамперед ст. 293 МК України, яким визначено перелік осіб на яких покладається обов'язок із сплати митних платежів. Особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов'язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом. В зазначеній статті також вказаний вичерпний перелік осіб, на яких покладається обов'язок зі сплати митних платежів. Позивач вважає, що в даному випадку він не підпадає під жодний критерій суб'єктного складу осіб, які повинні сплачувати митні платежі, оскільки, як зазначено в самій постанові №0627/80700/17 від 18.07.2017 року вбачається, що саме ОСОБА_5 ввіз на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець - Корчова», митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС автомобіль марки BMW320D. Право керування позивач отримав лише 03.11.2016 року, жодного відношення до ввезення на митну територію України транспортного засобу автомобілю марки «BMV320D» VIN НОМЕР_3 він не має, а тому вищевказаною постановою незаконно притягнуто його до адміністративної відповідальності, оскільки він не є особою, на яку покладено сплату митних платежів, не зазначено в чому саме полягає порушення митного режиму, без посилання на належні докази. Крім того, в своєму уточненому позові позивач зазначає, що для встановлення того, чи можна нараховувати сплату митних платежів відповідач повинен був встановити відповідність автомобіля марки «BMV320D» реєстраційний номер НОМЕР_4 на стандарт ЄВРО 2 - ЄВРО 6, після чого вирішувати питання про розміщення його в режим «Імпорт» та як наслідок нарахування до сплати обов'язкових платежів в такому випадку, які повинен би був позивач або інша особа сплатити на користь держави, проте зазначених вимог відповідач не виконав, що також, додатково до раніше викладених обґрунтувань на думку позивача підтверджує факт незаконності оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову по справі щодо порушення митних правил № 0627/80700/17, винесену заступником начальника Харківської митниці ДФС Левадою В.П., згідно якої громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.485 Митного кодексу України.

Представник відповідача - Харківської митниця Державної фіскальної служби, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

У наданих до суду письмових поясненнях зазначила, що автомобіль марки BMW320D було ввезено на митну територію України громадянином ОСОБА_5, який є нерезидентом. Таким чином, у разі передачі права на тимчасове ввезення транспортного засобу особистого користування від громадянина - нерезидента до громадянина - резидента, останнім повинні бути сплачені всі митні платежі, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Звідси вбачається, що використання транспортного засобу особистого користування іншою особою (без відповідного митного оформлення при передачі права на тимчасове ввезення), окрім особи, якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, на підставі яких було надано пільги. Тому, посилання позивача на те, що правопорушником згідно норми ст. 485 МК України може бути лише особа, якій надавались такі пільги є безпідставними, оскільки диспозиція ст. 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за «...використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, які було надано такі пільги». При цьому, суб'єктом, який притягується до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, може бути лише власник товару (транспортного засобу), а й особа, яка використовує цей товар.

Таким чином, Харківська митниця ДФС вважає, що використання позивачем транспортного засобу іноземної реєстрації «BMV320D», який 24.06.2016 був ввезений на митну територію України гр. ОСОБА_5 у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» і стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано пільги, являє собою вчинення протиправних дій, а саме використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, а тому, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. Крім того, в наданих до суду додаткових поясненнях Харківської митниця Державної фіскальної служби зазначає, що при розрахунку митних платежів, що підлягали б сплаті при імпорті «BMV320D», базою оподаткування є вартість, яка зазначена у висновку №005/17 від 27.06.2017 року, розрахунок ввізного мита здійснювався відповідно до вимог Закону України №584-VII «Про митний тариф» від 19.09..2013 року, розрахунок акцизного податку здійснювався відповідно до вимог Закону України №71- VIIІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року, розрахунок податку на додану вартість здійснювався відповідно до вимог Закону України №2755- VII «Податковий кодекс України» від 02.12.2010 року.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 18 липня 2017 року заступником начальника Харківської митниці ДФС Левадою В.П. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0627/80700/17 від 18.07.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі: 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 562 281,99 грн.

Так, згідно постанови в справі про порушення митних правил №0627/80700/17 від 18.07.2017 року 24.06.2016 року громадянин ОСОБА_5 ввіз на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець - Корчова» митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «BMV320D», VIN НОМЕР_3, державний реєстраційний знак Республіки Польща НОМЕР_4 в митному режимі «тимчасове ввезення» з метою особистого користування на строк до одного року. 08.06.2017 року до Харківської митниці ДФС надійшов лист Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції України від 08.06.2017 року № 4906/41/14/02-2017 стосовно фактів систематичного використання в м. Харкові гр. ОСОБА_1 транспортного засобу марки «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, реєстраційний номерний знак (PL) НОМЕР_4, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Республіці Польща серії НОМЕР_6 та довіреності його власника ОСОБА_8 виданої в Польщі на ім'я ОСОБА_1 на право користування вищевказаного автомобіля марки «BMV320D». Громадянин ОСОБА_1 неодноразово затримувався працівниками поліції в м. Харкові у зв'язку з порушенням ним правил дорожнього руху України. Таким чином, було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 незаконно користувався тимчасово ввезеним на митну територію транспортним засобом без проведення його митного оформлення та сплати митних платежів в сумі 187427,33 грн. згідно з розрахунком Управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС від 30.06.2017 р. №652/20-70-19/19. Громадянин ОСОБА_1, незважаючи на запрошення від 14.06.2017 року та повістку від 07.07.2017 року до митниці не прибув та пояснень з обставин вчиненого правопорушення не надав.(а.с.7).

В листі Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції України від 08.06.2017 року №4906/41/14/02-2017 повідомлено, що гр. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом іноземної реєстрації «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, реєстраційний номерний знак (PL) НОМЕР_4, неодноразово затримувався працівниками поліції при порушенні правил дорожнього руху України, а саме: 24.05.2017 року - за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (протокол серії БР №671172), 24.05.2017 року - за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (протокол серії БР №671722), 24.05.2017 року - за ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії БР №224425), 25.05.2017 року - за ч.2 ст.130 КУпАП, 18.01.2017 року - за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 05.05.2017 року - за ч.1 ст.122 КУпАП.(а.с.52-59). При цьому, суд звертає увагу, що доказів на підтвердження того, що в момент затримки ОСОБА_1 працівниками поліції власник ОСОБА_8 або ОСОБА_5 знаходився в автомобілі суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що згідно бази даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФСУ, транспортний засіб іноземної реєстрація «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, реєстраційний номерний знак (PL) НОМЕР_4, був ввезений на митну територію України нерезидентом 24.06.2016 року через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець - Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС громадянином ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) по каналу «зелений коридор» у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування (а.с.66).

Згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України - оцінювача ФП ОСОБА_7 № 005/17 від 27.06.2017 року встановлено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, складає 58519,51 грн. (а.с.72-77).

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС від 30.06.2007 року № 652/20/70/19/19 та наданого розрахунку, сума недоборів митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при оформленні для вільного обігу на митній території України транспортного засобу іноземної реєстрації «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, становить 187 427,33 грн. (а.с.87-88).

Таким чином, згідно доводів митниці, ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.ст.103,380 МК України не сплатив митні платежі в сумі 187427,33 грн. за користування тимчасово ввезений на митну територію України транспортний засіб без проведення його митного оформлення, звідки вбачаються достатні дані, які вказують на вчинення громадянином ОСОБА_1 протиправних дій, що потягли за собою ухилення від сплати митних платежів, тобто вчинення порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.485 МК України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку та у розмірах, встановлених законом.

Режим «Тимчасового ввезення» визначено частиною 1 статті 103 Митного кодексу України, як це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частиною 6 ст.104 МК України визначено, що для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів; 3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу та тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до ст. 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу 10 цього Кодексу.

Умови тимчасового ввезення транспортних засобів з місцем реєстрації в іноземній державі для резидентів та нерезидентів України є різними.

Так, згідно з частинами 1, 2 статті 380 Митного Кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами транспортних засобів особистого користування з реєстрацією в іноземній державі на митну територію України дозволяється на строк до 1 року, при цьому такі транспортні засоби не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Крім того, пунктом 8 частини 10 статті 374 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби особистого використання, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, а також пальне, що міститься у звичайних баках таких транспортних засобів звільняються від оподаткування митними платежами.

Тоді як для громадян-резидентів встановлено дещо інші умови для тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України. Відповідно до статті 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

При цьому згідно з частиною 4 статті 380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що перебувають у митному режимі «Тимчасове ввезення» можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, та не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Використання транспортних засобів, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватись іншими громадянами за умови отримання ними належного дозволу користувача та згідно з інструкціями останнього.

З інформації, наданої з міжвідомчої системи «Аркан» вбачається, що транспортний засіб «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, реєстраційний номерний знак (PL) НОМЕР_4, 24.06.2016 року був ввезений через митний пост «Краковець» на митну територію України громадянином ОСОБА_5 та 09.06.2017 року - перетинав державний кордон України у митному пункті пропуску «Гоптівка» громадянином ОСОБА_1 (а.с. 90-91).

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Документи, на підставі яких позивач використовував транспортний засіб «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, реєстраційний номерний знак (PL) НОМЕР_4- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Республіці Польща серії НОМЕР_6 та довіреність його власника ОСОБА_8, що видана в Польщі на ім'я ОСОБА_1 на право користування вищевказаного автомобіля марки «BMV320D», не відповідають вимогам пункту b) статті 7 Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, прийнятої 26 червня 1990 року в м. Стамбулі та ратифікованої Україною на підставі Закону України № 1661-IV від 24 березня 2004 року, та статті 109 Митного кодексу України, якою врегульовано порядок передачі права на тимчасове ввезення.

Аналізуючи зазначені положення, суд зазначає, що вказані норми передбачають можливість надання права, а не зобов'язує держав - учасниць передбачити у внутрішньому законодавстві можливість надання дозволу на використання тимчасово ввезених транспортних засобів особі, яка є резидентом України. Навпаки, ч. 4 ст. 380 МК України прямо встановлено заборону на передання такого транспортного засобу у володіння, користування або розпорядження іншим особам. А доводи позивача з посиланням на правову позицію, викладену в рішенні Конституційного Суду України від 31.03.2015 року не є обґрунтованими та такими, що стосуються даної справи, яка розглядається щодо оскарження постанови за наслідками притягнення за порушення вимог ст. 485 МК України.

Так, за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, орган доходів і зборів надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа:

1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та

2) приймає на себе зобов'язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.

Суду не надані докази того, що ОСОБА_5, як особа, відповідальна за дотримання митного режиму тимчасового ввезення транспортного засобу «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, реєстраційний номерний знак (PL) НОМЕР_4, звертався до органу доходів і зборів за отриманням дозволу на передачу права на тимчасове ввезення іншій особі, та щодо отримання ним такого дозволу на ім*я позивача. Виключно такий дозвіл в розумінні ст. 74 КАС України в її системному зв*язку зі ст. 109 МК України є допустимим доказом наявності у позивача права користування транспортним засобом «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, реєстраційний номерний знак (PL) НОМЕР_4 на митній території України.

Натомість надані позивачем документи у сукупності з його діями щодо використання транспортного засобу «BMV320D», VIN: НОМЕР_5, реєстраційний номерний знак (PL) НОМЕР_4, об*єктивно свідчать про обізнаність позивача щодо митного режиму цього транспортного засобу, спрямованість його умислу на використання цього транспортного засобу без сплати митних платежів, мінімізацію ризиків викриття безпідставності такого використання, а зрештою, на ухилення від сплати митних платежів. А оскільки транспортний засіб перебуває на території України під митним контролем та в режимі тимчасового ввезення, вчиняючи будь-які правочини стосовно такого майна в порядку ЦК України, слід враховувати передбачені МК України заборони та обмеження щодо вказаного майна, оскільки воно перебуває в особливому режимі.

Таким чином, посилання позивача на положення Конвенції є безпідставними також і з огляду на те, що в ході розгляду справи ним не було надано жодного доказу того, що, використовуючи вказаний транспортний засіб, він діяв від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення, який ввіз автомобіль на територію України.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, пред*явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Об'єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, зокрема, інші протиправні дії суб*єкта, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв*язку з якими надано такі пільги. Тому використання транспортного засобу особистого користування іншою особою (без належного оформлення передачі права на тимчасове ввезення), окрім особи, якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, і інших цілях, ніж ті, у зв*язку з якими було надано так пільги. При цьому коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за вчинення цього правопорушення, не обмежено лише тими особами, які отримали податкові пільги в ході митного оформлення товару.

Виходячи з положень ст.ст. 458, 459, 485 МК України особою, яка підлягає відповідальності за ст. 485 МК України є особа, яка вчинила правопорушення - тобто використовувала товари стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що використання транспортного засобу особистого користування іншою особою (без відповідного митного оформлення при передачі права на тимчасове ввезення), окрім особи якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

При цьому суб'єктом, який притягується до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, може бути не лише володілець товару (транспортного засобу), а й особа яка використовує цей товар (транспортний засіб). Тобто, коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за вчинення цього правопорушення, не обмежено лише тими особами, які отримали податкові пільги в ході митного оформлення товару.

Тому, доводи позивача про те, що правопорушником згідно норми статті 485 МК України може бути лише особа, якій надавались такі пільги, є безпідставними.

Посилання позивача на інші доводи щодо невідповідності транспортного засобу вимогам технічних стандартів спростовуються висновками відповідача, викладеними у запереченнях та можливій класифікації по товарній під категорії .

Таким чином, перевіривши правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем митних правил, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо, добросовісно та розсудливо, що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст.2, 6-10,77, 241-246, 255, 295,382 КАС України, ст.ст. 103, 104, 380, 458, 485, 495, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст. 288 КУпАП, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) до Державної фіскальної служби України Харківської митниці ДФС (код 39534151, 61003, м. Харків, вул.. Короленка, 16-Б) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил за № 0627/80700/17 від 18.07.2017 року - відмовити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: