Справа № 210/4528/17(2-а/210/243/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2018 року справа № 210/4528/17(2-а/210/243/17)
головуючий суддя І інстанції - Літвіненко Н.А.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2018 року у справі № 210/4528/17 (2-а/210/243/17) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не проведення позивачу перерахунку пенсії згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.2012 року, постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських» Національної поліції»;

зобов'язати відповідача в десятиденний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду провести перерахунок призначеної позивачу пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.201 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.2012 року, постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських» Національної поліції» та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до плати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії протиправною, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", - протиправною.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та виплатити різницю між належним (перерахованим) розміром пенсії і фактично сплаченим, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнуто з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1280 (шістсот сорок) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, з огляду на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що відповідачем було вчинено всі залежні від нього дії щодо здійснення перерахунку пенсії колишнім працівникам органів внутрішніх справ України, разом з тим, проведення перерахунку та виплати буде вчинено лише після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Наголошено також на тому, що для задоволення позовних вимог щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу не було правових підстав, адже договір про надання правової допомоги від 13.10.2017 року не містить посилань на надання такої допомоги саме по справі № 210/4528/17, а позовна заява підписана позивачем особисто.

Позивач відзив на апеляційну скаргу до суду не направив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХII.

Позивачем отримано відповідь Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області № 1/К-5915/Бр від 15.09.2017 року, з якої вбачається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року, наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 року за посадою начальника відділення по боротьбі зі злочинами в кредитно-фінансових системах та у сфері зовнішньоекономічної діяльності відділу ДСБЕЗ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, яку він займав на день звільнення зі служби становить - 7055,55 грн. Також позивачу роз'яснено, що з питання перерахунку пенсії він може звернутися до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2016 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № К1146-17 від 15.08.2017 р. позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку та зазначено, що перерахунок пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з урахуванням довідки про грошове забезпечення, наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, буде здійснено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Визнання протиправною відмови відповідача у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок розміру грошового забезпечення у зв'язку з виникненням відповідних підстав, а відсутність коштів для виплати перерахованої пенсії не може бути підставою для відмови у вчиненні вказаних дій. Понесені позивачем витрати на правову допомогу також підтверджено належними доказами, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в частині наявності права у ОСОБА_2 на здійснення відповідного перерахунку пенсії, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XIII (далі - Закон № 2262-XII) "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених для поліцейських.

Статтю 63 Закону № 2262-XII доповнено вказаною частиною згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 № 900-VIII, який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 29.12.2015).

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Відтак, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичне складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу пенсійного органу в травні 2017 року надійшла від ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області довідка про грошове забезпечення позивача (а.с.24).

Зазначена довідка видана позивачу на виконання ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260.

Таким чином, колегія суддів вказує, що відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії, з урахуванням наданої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії є неправомірною, а порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Отже, відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача.

Вказана правова позиція викладена і в рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 року № 820/6514/17 (зразкова справа), рішенні Верховного Суду від 03.04.2018 року (справа № 287/43/17-а).

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до частин 1 ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання допомоги, за рахунок держави.

Частиною 3 ст. 135 КАС України граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування повинні бути надані суду відповідні докази.

Водночас, позивач просив відшкодувати витрати, понесені у зв'язку з складанням адміністративного позову та надання правової допомоги у адміністративній справі (а.с.29).

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, слід зазначити, що розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження та позов підписано позивачем, що ставить під сумнів достовірність розрахунку витрат на правову допомогу та акт виконаних робіт, а відповідно і реальність факту надання відповідної правової допомоги.

Крім того, в наданій суду квитанції відсутня інформація, яка свідчить про те, яка саме правова допомога, окрім складання позовної заяви, надавалась позивачу.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст.315, ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2018 року у справі № 210/4528/17 (2-а/210/243/17) - скасувати в частині стягнення з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн. 00 коп., і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В решті рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2018 року у справі № 210/4528/17 (2-а/210/243/17) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку у відповідності до приписів ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 травня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко