Справа № 826/3048/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року № 826/3048/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправним та скасування наказу №2317 від 13 лютого 2018 року,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, Головне управління ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №2317 від 13 лютого 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч абзацу 2 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України у письмових запитах №20170/10/26-15-14-04-04-14 від 06 липня 2017 року, №25363/10/26-15-14-04-04 від 15 серпня 2017 року, №33199/10/26-15-14-04-04 від 20 жовтня 2017 року відсутня інформація, яка підтверджує підстави для надіслання запиту, а відтак позивач звільняється від обов'язку надавати відповідь на вказані запити. Водночас, позивач повідомив суду, що надав відповідь на запит податкового органу, а тому наказ на проведення перевірки видано за відсутності на це законних підстав.

Представник відповідача в наданому відзиві на позовну заяву зазначив, що підставою для документальної позапланової виїзної перевірки були виявлені контролюючим органом факти, які свідчать про недостовірність визначення ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» даних податкової звітності з податку на додану вартість щодо визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Делл Ком», що містяться у податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року на загальну суму 338 988 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У порядку, визначеному частиною 7 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, 02 квітня 2018 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

13 лютого 2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв'язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмові запити Головного управління ДФС у м. Києві №20170/10/26-15-14-04-04-14 від 06 липня 2017 року, №25363/10/26-15-14-04-04 від 15 серпня 2017 року, №33199/10/26-15-14-04-04 від 20 жовтня 2017 року, видано наказ №2317 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» (код 39481330) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками ТОВ «Європа Дейз» () за квітень, травень 2017 року, ТОВ «Аста Юа» () за травень 2017 року, ТОВ «Делл Ком» () за червень 2017 року.

Незгода позивача із даним наказом зумовила його звернення до суду з відповідним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до вимог пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві позивачу надіслано письмовий запит №20170/10/26-15-14-04-04-14 від 06 липня 2017 року про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо недостовірності визначення ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» (код 39481330) даних податкового кредиту у сумі 455 575 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ» (код 40530223), що містяться у податковій декларації з ПДВ за квітень 2017 року.

При цьому, у запиті вказано, що про зазначене свідчать результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданої платником податків за відповідний період та податковій інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 72-74 Податкового кодексу України, що відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних, а також податкової звітності ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ».

Суд зазначає, що у запиті зазначено про необхідність обов'язкового надання копій документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ» у періоді з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності товарів, придбання яких документально оформлено у відносинах із зазначеним платником податків.

Зокрема, але не вичерпно: договори, згідно яких було придбано товари (у разі укладання правочину в усній формі надати письмові пояснення); податкові накладні, отримані від ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ»; рахунки-фактури; товарно-транспортні накладні, що підтверджують факт транспортування товару; платіжні доручення, що підтверджують факт оплати товару; оборотно-сальдові відомості по рахунках: 311, 361, 631; відомості щодо формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по взаємовідносинах із ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ» (регістри витрат за періоди в яких були відображені взаємовідносини з зазначених контрагентом); інші документи, які не ввійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов'язані із здійсненням фінансово-господарських операцій із ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ»; письмові пояснення, якщо дані товари придбавались у ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ» з метою використання у власній господарській діяльності; якщо придбані товари не використано у власній господарській діяльності, надати інформацію щодо подальшої реалізації або наявності в залишку вищезазначеного товару.

На письмовий запит №20170/10/26-15-14-04-04-14 від 06 липня 2017 року ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» надало відповідь, в якій зазначено про те, що останнє змушене тимчасово відмовити у задоволенні запиту.

Така відмова позивача обґрунтована тим, що у запиті не зазначається конкретна виявлена недостовірність даних у декларації за квітень 2017 року. Також, як на підставу для відмови у наданні запитуваних документів позивач посилається на те, що законодавець прямо передбачив право на отримання контролюючим органом інформації та копій документів виключно за наявності факту, який свідчить про порушення законодавства платником податків, а не його контрагентом.

Також, у відповіді від 01 серпня 2017 року на письмовий запит №20170/10/26-15-14-04-04-14 від 06 липня 2017 року ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» зазначило, що всупереч абзацу 2 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України такий письмовий запит не містить інформації, яка підтверджує підстави для надіслання запиту, а відтак позивач звільняється від обов'язку надавати відповідь на даний запит.

15 серпня 2017 року Головне управління ДФС у м. Києві надіслало ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» письмовий запит №25363/10/26-15-14-04-04 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).

Необхідність отримання такої інформації податковим органом обґрунтована тим, що відповідачем виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» даних податкового кредиту у сумі 372 868 грн. при взаємовідносинах з ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ» (), ТОВ «АСТА ЮА» (код 41198442), що містяться у податковій декларації з ПДВ за травень 2017 року. Про зазначене вказують результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданої платником податків за відповідний період та податковій інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до вимог статей 72-74 Податкового кодексу України, що відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних, а також податкової звітності ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «АСТА ЮА».

В даному письмовому запиті зазначено, що відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних з'ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки згідно Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ» та ТОВ «АСТА ЮА» виписано на адресу ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» податкові накладні на поставку товарів, разом з тим, придбання ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «АСТА ЮА» вказаного товару у СГ-постачальників не встановлено, крім того відсутня можливість фактичного надання ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «АСТА ЮА» вказаних поставок товару наявним трудовим ресурсом та з використанням наявних на балансі основних засобів.

У зв'язку з наведеним, від позивача вимагалось обов'язково надати копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «АСТА ЮА» за травень 2017 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності товарів, придбання яких документально оформлено у відносинах із зазначеними платниками податків.

Зокрема, але не вичерпно: договори, згідно яких було придбано товари (у разі укладання правочину в усній формі надати письмові пояснення); податкові накладні, отримані від ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «АСТА ЮА»; рахунки-фактури; товарно-транспортні накладні, що підтверджують факт транспортування товару; платіжні доручення, що підтверджують факт оплати товару; оборотно-сальдові відомості по рахунках: 311, 361, 631; відомості щодо формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по взаємовідносинах із ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «АСТА ЮА» (регістри витрат за періоди в яких були відображені взаємовідносини з зазначених контрагентом); інші документи, які не ввійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов'язані із здійсненням фінансово-господарських операцій із ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «АСТА ЮА»; письмові пояснення, якщо дані товари придбавались у ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «АСТА ЮА» з метою використання у власній господарській діяльності; якщо придбані товари не використано у власній господарській діяльності, надати інформацію щодо подальшої реалізації або наявності в залишку вищезазначеного товару.

За результатами розгляду зазначеного письмового запиту №25363/10/26-15-14-04-04 від 15 серпня 2017 року позивачем надано відповідь від 11 вересня 2017 року, в якій зазначено про відмову в задоволенні такого запиту з підстав, які зазначені в листі від 01 серпня 2017 року.

В подальшому, 20 жовтня 2017 року відповідачем на адресу ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» надіслано письмовий запит №33199/10/26-15-14-04-04 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) на спростування фактів, що свідчать про недостовірність визначення позивачем даних податкового кредиту в сумі 338 988 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» (код 41345661), що містяться у податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року.

Податковим органом відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних з'ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки, згідно Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» виписано на адресу позивача податкові накладні на поставку товарів (змащувальна домішка «СМЖ», кальматант «ЕСО-міх», тощо). Разом з тим, придбання ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» вказаного товару у СГ-постачальників не встановлено, крім того відсутня можливість фактичного надання ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» вказаних поставок товару наявним трудовим ресурсом та з використанням наявних на балансі основних засобів.

В зазначеному запиті вказано про необхідність обов'язкового надання копій документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» за червень 2017 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності товарів, придбання яких документально оформлено у відносинах із зазначеним платником податків.

Зокрема, але не вичерпно: договори, згідно яких було придбано товари (у разі укладання правочину в усній формі надати письмові пояснення); податкові накладні, отримані від ТОВ «ДЕЛЛ КОМ»; рахунки-фактури; товарно-транспортні накладні, що підтверджують факт транспортування товару; платіжні доручення, що підтверджують факт оплати товару; оборотно-сальдові відомості по рахунках: 311, 361, 631; відомості щодо формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по взаємовідносинах із ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» (регістри витрат за періоди в яких були відображені взаємовідносини з зазначених контрагентом); інші документи, які не ввійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов'язані із здійсненням фінансово-господарських операцій із ТОВ «ДЕЛЛ КОМ»; письмові пояснення, якщо дані товари придбавались у ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» з метою використання у власній господарській діяльності; якщо придбані товари не використано у власній господарській діяльності, надати інформацію щодо подальшої реалізації або наявності в залишку вищезазначеного товару.

13 листопада 2017 року позивачем надано Головному управлінню ДФС у м. Києві відповідь на письмовий запит №33199/10/26-15-14-04-04 від 20 жовтня 2017 року, в якому зазначено про відмову в задоволенні такого запиту з підстав того, що всупереч абзацу 2 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України такий письмовий запит не містить інформації, яка підтверджує підстави для надіслання запиту, а відтак позивач звільняється від обов'язку надавати відповідь на даний запит.

Також дана відмова позивача обґрунтована тим, що у запиті не зазначається конкретна виявлена недостовірність даних у декларації за червень 2017 року. Також, як на підставу для відмови у наданні запитуваних документів позивач послався на те, що законодавець прямо передбачив право на отримання контролюючим органом інформації та копій документів виключно за наявності факту, який свідчить про порушення законодавства платником податків, а не його контрагентом.

Аналіз змісту наданих позивачем відповідей на письмові запити податкового органу №20170/10/26-15-14-04-04-14 від 06 липня 2017 року, №25363/10/26-15-14-04-04 від 15 серпня 2017 року, №33199/10/26-15-14-04-04 від 20 жовтня 2017 року свідчить, що ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» по суті запитуваних питань не надавалось жодних пояснень та їх документальних підтверджень, а лише зазначалось про невідповідність таких запитів вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, що, як наслідок, звільняє позивача від обов'язку надання запитуваних документів.

Так, відповідно до вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Аналіз наведеної норми чинного законодавства свідчить, що в ній відсутній обов'язок контролюючого органу щодо обов'язкового зазначення конкретної виявленої недостовірності даних у декларації.

Водночас, письмові запити податкового органу №20170/10/26-15-14-04-04-14 від 06 липня 2017 року, №25363/10/26-15-14-04-04 від 15 серпня 2017 року, №33199/10/26-15-14-04-04 від 20 жовтня 2017 року містять всі необхідні реквізити: зокрема, печатку контролюючого органу; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; а також підстави для надіслання запиту (результати аналізу податкової інформації), із зазначенням інформації, яка це підтверджує (дані Єдиного реєстру податкових накладних, а також податкової звітності позивача та його контрагентів).

Наведене в сукупності свідчить, що позивачем у відповідь на вказані вище письмові запити надавались письмові відмови щодо пред'явлення запитуваної інформації та її документального підтвердження, тобто наданими поясненнями сумніви щодо можливих порушень та недотримання платником податків податкового, валютного та іншого законодавства не спростовано, а відтак вказане може бути підставою для проведення перевірки.

Тобто, у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо податковий орган вважає, що ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, наведеної у постановах від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14 та від 16 лютого 2016 року №1-2749а15, виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

Отже є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, доводи позивача про невідповідність оскаржуваного наказу встановленим вимогам.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених правових норм та враховуючи те, що відповідачем дотримано вимоги чинного податкового законодавства, які регулюють підстави та порядок прийняття податковим органом наказу про проведення позапланової виїзної перевірки платника податків, наказ на проведення перевірки відповідачем прийнято правомірно та у межах повноважень наданих законодавством.

При цьому, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 78.5 статті 78 Податкового кодексу України).

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

За приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

За вищевказаним наказом та направленнями на проведення перевірки від 15 лютого 2018 року №235/26-15-14-04-04 службові особи податкової інспекції вийшли за місцезнаходженням платника податків з метою проведення визначеної перевірки ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ».

Проте, посадові особи ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» не допустили їх до проведення такої перевірки, про що складено акт про не допуск до перевірки від 15 лютого 2018 року. Цей акт підписано службовими особами податкової інспекції та довіреною особою позивача разом з його поясненнями причин недопуску працівників податкового органу.

Слід зазначити, що наказ податкового органу за своєю природою є рішенням контролюючого органу про проведення відповідної перевірки та, в даному випадку, не є актом індивідуальної дії, який би породжував певні юридичні наслідки щодо безпосереднього проведення перевірки для позивача. На підставі оскаржуваного наказу відповідач намагався здійснити та провести передбачену ним перевірку ТОВ «НК «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ», проте не був допущений до неї.

З цього приводу суд зазначає, що наказ це правовий акт, що видається на підставі і на виконання чинних законів, указів, урядових постанов і розпоряджень, наказів, положень та інструкцій органів вищого рівня, а також акт внутрішнього управління, чинність якого не виходить за межі певної галузі конкретного підприємства, об'єднання, установи.

Отже, спірний наказ породжує права та обов'язки щодо проведення перевірки для контролюючого органу, тому доводи позивача до уваги судом не приймаються.

Також суд вважає необхідним роз'яснити позивачеві, що виключно результат реалізації повноваження контролюючого органу, а не процес реалізації його повноважень може бути об'єктом судового оскарження. Дотримання ж контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність прийнятого, за результатами перевірки, рішення контролюючого органу.

Враховуючи, що задоволення даного позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків та те, що після проведення перевірки права платника податків порушують лише прийняті за її наслідками податкові повідомлення-рішення, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача судового збору у розмірі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко