Справа № 219/10211/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 219/10211/16-а

провадження № К/9901/13554/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 219/10211/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії;

за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України (у складі судді Мойсюка М. І.) від 31 березня 2017 року, встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив:

- визнати протиправними дії та рішення Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28 вересня 2016 року № 911 в частині відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області від 17 травня 2016 року № 18-57-986;

- скасувати рішення Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28 вересня 2016 року № 911 про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року та її виплату відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії; далі - Закон № 1789-XII), у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку, вказаного у довідці прокуратури Донецької області від 17 травня 2016 року № 18-57-986, без обмеження граничного розміру пенсії;

- стягнути з Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_2 грошові кошти для відшкодування витрат по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що постановами Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505» та від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013) підвищено посадові оклади відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників, у зв'язку з чим, у нього виникло право на перерахунок раніше призначеної йому згідно ст. 50-1 Закону № 1789-XII пенсії. Однак відповідач, всупереч вимог чинного законодавства, протиправно відмовив йому у здійсненні такого перерахунку.

3. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

4. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 31 березня 2017 року на підставі п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року.

6. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, 30 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд.

7. Ухвалою судді Верховного Суду України від 21 липня 2017 року відкрито провадження за вказаною заявою з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України, - неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

8. У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання пп. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року), 01 лютого 2018 року матеріали вказаної заяви передано на розгляд до Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

10. Станом на 23 травня 2018 року заперечень на заяву про перегляд судового рішення до суду не надходило.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є переміщеною особою з тимчасово окупованої території України, що підтверджується довідкою від 19 листопада 2014 року №, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області.

12. ОСОБА_2 з 05 серпня 2002 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років призначену йому відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-XII (чинної на час призначення пенсії), яка обчислена в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

13. Згідно довідки прокуратури Донецької області від 17 травня 2016 року № 18-57-986 заробітна плата працівника на посаді, яку обіймав позивач до звільнення, з 01 грудня 2015 року була збільшена на підставі Постанови КМУ № 1013.

14. 26 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою, в якій просив провести йому перерахунок пенсії. До казаної заяви позивач долучив довідку прокуратури Донецької області від 17 травня 2016 року № 18-57-986 про заробітну плату.

15. Рішенням Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28 вересня 2016 року № 911 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Вказане рішення мотивовано тим, що згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема, згідно з Законом № 1789-XII.

16. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ

17. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Зміни, внесені до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

18. До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі ст. 22 Конституції України, згідно якої закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

19. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, яка визначала право особи на здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати відповідних працівників, втратила чинність, а на виконання вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

20. Вищий адміністративний суд України відмовляючи у відкритті касаційного провадження на підставі п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України погодися з висновками суду апеляційної інстанції про правомірність відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній на час її призначення.

21. До такого висновку суд касаційної інстанції дійшов виходячи з того, що у позивача не виникло право на спірний перерахунок пенсії, оскільки станом на 01 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників), а також на момент звернення позивача до органів Пенсійного фонду України з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ вже не діяла.

IV. ДОВОДИ ЗАЯВИ

22. У заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2017 року ОСОБА_2, посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права. Заявник просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2017 року та задовольнити його позовні вимоги.

23. На обґрунтування заяви надано копії рішень Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року (№ К/800/11091/16), від 07 листопада 2016 року (№ К/800/27633/16) та від 06 грудня 2016 року (№ К/800/21927/16), у яких суд по-іншому і, на переконання заявника, правильно застосував одні й ті самі норми матеріального права у подібних правовідносинах, а саме ст. 50-1 Закону № 1789-XII.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Перевіривши наведені у заяві доводи, Суд дійшов висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції ст. 50-1 Закону № 1789-XII, при вирішенні спорів, пов'язаних із перерахунком пенсій, призначених за вказаною статтею у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

25. В рішеннях Вищого адміністративного суду України, наданих як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури повинна застосовуватись норма, що визначає розмір у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-XII, які змін у зв'язку з прийняттям Закону № 3668-VI не зазнали.

При цьому зміст та обсяг набутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути обмежено чи скасовано при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

26. Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, Суд виходить з наступного.

27. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

28. Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

29. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

30. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

31. Уряд відповідний нормативно-правовий акт не прийняв і не визначив умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

32. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

33. Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

34. Постанова КМУ № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

35. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

36. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

37. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа № 711/6019/16-а) та від 02 березня 2018 року (справи № 264/1617/17, № 761/21804/17).

38. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

39. Відтак, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

40. Аналіз наведених норм матеріального права, правова оцінка обставин справи дають підстави вважати, що рішення Вищого адміністративного суду України у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 244 КАС України у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 242, 244 КАС України, пп. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2017 року у справі № 219/10211/16-а за позовом ОСОБА_2 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді Я. О. Берназюк

В. М. Кравчук