Справа № 350/179/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3418/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_2, смт. Рожнятів, повний текст рішення складено 05.03.2018 року) у справі №350/179/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України в якому просив поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом; скасувати постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 13 січня 2016 року у справі про порушення митних правил №5418/20910/16 в справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2018 року поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної Фіксальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, просить таке скасувати та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що він був позбавлений можливості доставити автомобіль для вивезення його з території України в передбачений законом строк, оскільки транспортний засіб у зв'язку з технічною поломкою перебуває на станції технічного обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотриманих заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Апелянт звертає увагу на те, що дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, а саме: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідач на апеляційну скаргу відзиву не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України представник Львівської митниці Державної фіскальної служби України в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що у відповідності до постанови про порушення митних правил № 5418/20910/16 від 13.01.2017 р. гр. ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Судом апеляційної інстанції зі змісту оскаржуваної постанови видно, що 14 грудня 2016 року 04 години 00 хвилин у зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська - Гребене» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, при виїзді позивачем з України в ОСОБА_3 на автомобілі «Mercedes-Benz 313» р.н. WW9575H країна реєстрації ОСОБА_3, Державною митною службою України було встановлено, що позивачем пропущено строк транзитного перебування на території України даного автомобіля, який в'їхав в Україну 20.10.2016 року.

Під час здійснення митного контролю згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 20.10.2016р. о 16.28 год. позивач через пункт пропуску «Гребене Рава-Руська» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України автомобіль марки «Mercedes-Benz» VIN № WDB9036631R309576, реєстраційний номер WW9575H (країна реєстрації ОСОБА_3), без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів та зборів 5 діб).

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 30.10.2016 року.

Згідно ст. 95 МК України встановлено, що строк транзиту для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Таким чином, враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС громадянин ОСОБА_1 мав вивезти належний йому транспортний засіб за межі митної території України до 30.10.2016 року включно.

В поясненні громадянин України ОСОБА_1 вказав, що не вивіз вчасно транспортний засіб, оскільки даний автомобіль перебував в ремонті, та долучив документи, що підтверджують проведення ремонтних робіт по належному йому транспортному засобу.

На підставі викладеного, у зв'язку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відносно нього був складений протокол про порушення митних правил № 5418/20910/16 від 14.12.2016 та в подальшому винесено оскаржувану постанову № 5418/20910/16 від 13.01.2017 року, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 грн. відповідно до санкції статті.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з частиною 1 статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 МК України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, згідно частиною 1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення осіб від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами.

В той же час, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено в пункті 2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 (далі - Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних доказів про причини неможливості виконання зобовязання про вчасне зворотне вивезення транспортного засобу за межі митної території України, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2018 року у справі №350/179/17 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6