Справа № 808/4123/16(СН/808/24/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2018 рокусправа № 808/4123/16(СН/808/24/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Юрко І.В.

судді: Чабаненко С.В. Чумак С.Ю.

секретарі судового засідання Федосєєвій Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року у справі № 808/4123/16 (головуючий 1-ї інстанції Лазаренко М.С., ухвала складена в повному обсязі 12 лютого 2018 року в приміщенні Запорізького окружного адміністративного суду) за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.12.2016 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС, (правонаступником якої є Офіс великих платників податків ДФС), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.09.2016 року № та №.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі.

12.02.2018 року представником позивача до суду першої інстанції подано клопотання про призначення судової експертизи, на вирішення якої позивач просив поставити наступні питання (а.с.76-79 т.6):

- чи підтверджуються документально висновки акту перевірки від 30.08.2016 року №85/28-04-14-00/00191885 про заниження податку на прибуток за 2013 рік на суму 2700268 грн.;

- чи підтверджується документально висновки акту перевірки від 30.08.2016 року №85/28-04-14-00/00191885 про заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 2842387 грн., в тому числі за березень 2013 року на суму 1209112 грн., квітень 2013 року на суму 1633275 грн..

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року задоволено клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи та призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлені зазначені вище питання.

Вказаною ухвалою проведення експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_3 (ПП «Галаексперт», 61166, м.Харків, пр.Науки, буд.36, офіс 525А, ).

Також, зазначеною ухвалою зупинено провадження у справі до одержання результатів економічної експертизи.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначеньо, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Призначаючи судову економічну експертизу та зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що питання, запропоновані позивачем на вирішення експертизи, відповідають Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також відповідають змісту порушень, зафіксованих в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до норм статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частини першої статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до приписів частини першої статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що питання про право позивача відносити до складу податкового кредиту суми ПДВ з витрат на придбання товарів є правовим, а не питанням спеціальних знань в області бухгалтерського та податкового обліку.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо обєктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно пп.1.1 п.1 розділу ІІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є, серед іншого, визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Також, наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 затверджено «Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», які визначають певний порядок призначення експертизи та регулює порядок визначення питань, які можуть ставитись експерту під час проведення експертизи, зокрема і економічної.

Відповідно до пп.1.1 п.1 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є:

визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення;

визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг;

визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів;

визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;

установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток;

визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Підпунктом 1.2 п.1 розділу III Науково-методичних рекомендацій визначено орієнтовний перелік питань, які вирішуються при проведенні експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності. Крім інших, також передбачено вирішення наступних питань:

- чи підтверджується документально зазначене в акті податкової інспекції (указуються реквізити акта) заниження об'єкта оподаткування (указується організація) за період (зазначається який) і донарахування до сплати податків та обовязкових платежів до бюджету (указується яких)?

- чи підтверджуються документально висновки акта державної податкової інспекції (номер, дата) про завищення підприємством (назва) заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період (указується період)?

Підставою для прийняття податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень стали висновки акту перевірки від 30.08.2016 року №85/28-04-14-00/00191885, в якому контролюючим органом по взаємовідносинах з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» зроблено наступні висновки:

- первинні документи, а саме акти виконаних робіт та податкові накладні, не мають юридичної сили первинних документів у звязку із зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбулись;

- відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку учасників відповідної операції. Враховуючи те, що первинні бухгалтерські документи, що стосуються ТОВ «Українська нафтогазова компанія» за березень - квітень 2013 року складені з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не мають юридичної сили, не можуть бути підставою для бухгалтерського і податкового обліку та подальшого декларування податкових показників з податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для призначення економічної експертизи та поставлення на вирішення експертизи питань, запропонованих позивачем, оскільки такі питання відповідають Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також відповідають змісту порушень, зафіксованих в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Також відповідач в апеляційній скарзі вказує, що із зазначених у клопотанні про призначення судової економічної експертизи питань вже була проведена економічна експертиза. ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» за матеріалами кримінального провадження №0000032 підготовлено висновок експерта від 04.08.2017 року №252, яким було підтверджено висновки акту перевірки від 30.08.2016 року №85/28-04-14-00/00191885 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Запоріжвогнетрив» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Українська нафтогазова компанія» за період з 01.03.2013 року по 30.04.2013 року щодо заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2700268 грн. та заниження суми податку на додану вартість у розмірі 2842387 грн..

З цього приводу колегія суддів зазначає, що висновок експерта, на який посилається відповідач, наданий у кримінальному провадженні та предметом дослідження був інший період (з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року).

Відповідно до частини першої статті 94 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оцінювати висновок експерта як доказ у кримінальному провадженні уповноважені лише слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд, який здійснює судовий розгляд кримінального провадження. Такий висновок експерта не може бути використаний як доказ під час розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, наявність висновку експерта у кримінальному провадженні не перешкоджає призначенню судової експертизи у порядку адміністративного судочинства із таких саме або схожих питань.

Також, відповідач в апеляційній скарзі зазначає про безпідставність прохання позивача доручити проведення судової економічної експертизи ПП «Галаексперт».

Так, відповідач вказує, що відповідно до п.1.6 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. Додатком 1 до цієї Інструкції встановлено, що експертною установою за зоною регіонального обслуговування Дніпропетровська і Запорізька області є Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган, який призначає експертизу, зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої установи. При цьому у клопотанні не наведено жодної обставини, яка зумовлює неможливість або недоцільність проведення експертизи в Дніпропетровському НДІ судових експертиз.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово- експертна діяльність, поязана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово - психіатричних експертиз.

Згідно статті 10 Закону України «Про судову експертизу», судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судову експертизу», особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини третьої статті 10 Закону України «Про судову експертизу» до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо- кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, судова експертиза може проводитися широким колом субєктів, серед яких є як експертні установи, так і атестовані судові експерти.

Пунктами 1.6, 1.7 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що:

експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково - дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції (п. 1.6);

експертизи та дослідження, що проводяться атестованими судовими експертами, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, здійснюються з урахуванням обмежень, передбачених статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» (п. 1.7).

Отже, обмеження щодо проведення експертизи за зонами регіонального обслуговування стосується лише експертних установ згідно з Переліком (додаток № 1 до Інструкції), а не атестованих судових експертів, тому твердження відповідача про те, що призначення судом експерта відбулося з порушенням пункту 1.6 Інструкції, є безпідставним.

Відповідно до частини третьої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість доручення проведення судової економічної експертизи судовому експерту ОСОБА_3 (ПП «Галаексперт», 61166, м.Харків, пр.Леніна, б.36, офіс 525 А), кандидату економічних наук, яка має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 11.1, 11.2, 11.3 (дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; дослідження документів фінансово-кредитних операцій), свідоцтво №1439 від 29 квітня 2010 року видане безстроково.

Також, відповідно до пункту 4 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

Оскільки призначено судову експертизу, суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі до одержання результатів експертизи.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія судді дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливість оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі після її перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 243, 250, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року у справі №808/4123/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року у справі №808/4123/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Повне судове рішення складено 22 травня 2018 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак