Справа № 811/1280/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1280/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Кіровоградській області до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Держпраці у Кіровоградській області звернулось до суду з позовною заявою в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення від 18.01.2018 №1116/13.23-33 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесене державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 стосовно прийняття до виконання виконавчого листа Кіровоградського окружного адміністративного суду №П/811/1862/17 виданий 02.01.2018;

- зобов'язати Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області повторно розглянути заяву Управління Держпраці у Кіровоградській області про примусове виконання виконавчого листа, виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом 02 січня 2018 року по адміністративній справі №П/811/1862/17.

Позов мотивовано тим, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі №П/811/1862/17 задоволено позов позивача стосовно вжиття заходів реагування.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття виконавчого листа до примусового виконання, проте отримав відмову у звязку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, що стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.62).

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Судом встановлено, що 28.11.2017 Кіровоградським окружним адміністративним судом у справі № П/811/1862/17 винесено постанову, якою задоволено адміністративний позов Управління Держпраці у Кіровоградській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод-фірма «Ось»» про вжиття заходів реагування та постановлено застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом негайного зупинення експлуатації трансформаторної підстанції (ТП-487) (а.с. 10-11).

На виконання зазначеної постанови Кіровоградським окружним адміністративним судом 02.01.2018 видано виконавчий лист (а.с. 13).

05.01.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.01.2018 про прийняття до примусового виконання виконавчого листа по адміністративній справі № П/811/1862/17, виданого 02.01.2018 Кіровоградським окружним адміністративним судом (а.с. 12).

01.02.2018 на адресу позивача від Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надійшло повідомлення від 18.01.2018 №1116/13.23-33, де зазначено, що державним виконавцем даного відділу ОСОБА_1 розглянуто заяву щодо примусового виконання рішення суду та на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання.

Відмова мотивована тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення (а.с. 14-15).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 3 Закону визначає перелік виконавчих документів, на підставі яких відповідно до цього Закону рішення підлягають примусовому виконанню. До нього віднесено зокрема виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. (п.1 ч.1 ст.3 Закону).

Ч. 1 ст. 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як встановлено судом, Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, отримавши заяву Управління про примусове виконання виконавчого листа, виданого 02.01.2018 року Кіровоградським окружним адміністративним судом на виконання постанови суду від 28.11.2017 у справі № П/811/1862/17, не відкрив виконавче провадження, а повернув виконавчий лист без прийняття до виконання, пославшись на пункт 7 частини 4 статті 4 Закону, якою передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 256 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови), постанови суду про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо це загрожує життю та/або здоров'ю людей, виконуються негайно.

Отже, ця постанова суду від 28.11.2017 у справі № П/811/1862/17 є рішенням немайнового характеру, яким відповідача фактично зобов'язано утриматися від вчинення певних дій, указаних у рішенні. Постанова суду підлягає примусовому та негайному виконанню.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 257 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови), судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом ч. 1 ст. 258 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови), за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КАС України (в редакції, що діяла на момент виготовлення виконавчого листа), виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

П. 5 ч. 1 ст. 4 Закону передбачено, що у виконавчому документі зазначається зокрема резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Судом встановлено, що у виконавчому листі, виданому 02.01.2018 року Кіровоградським окружним адміністративним судом на виконання постанови суду від 28.11.2017 року у справі №П/811/1862/17, відтворено резолютивну частину постанови.

У виконавчому листі визначений боржник, на якого покладається обов'язок щодо виконання цього рішення немайнового характеру.

Порядок виконання рішень немайнового характеру визначений розділом VIII Закону України "Про виконавче провадження" та розділом IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за №1302/29432 (надалі Інструкція №512/5).

Правила цих норм до рішень немайнового характеру відносять рішення: про поновлення на роботі; про відібрання дитини; про виселення боржника; про вселення стягувача; інші рішення, за якими боржника зобов'язано особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, відповідно до статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 6 статті 26 Закону передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Аналіз наведених законодавчих норм та змісту виконавчого листа №П/811/1862/17 дає підстави для висновку, що вказаний виконавчий лист відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим статтею 4 Закону, у ньому чітко вказано ті дії, від вчинення яких боржник зобов'язаний утриматися. Порядок виконання рішень такого характеру встановлено статтею 63 Закону.

Суд зазначає, що та обставина, що за постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 року у справі №П/811/1862/17 видано виконавчий лист, свідчить про те, що це судове рішення за своїм змістом характеризуються реалізованістю та передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови), у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону), водночас п. 3 ст. 6 Закону встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Суд зауважує, що іншого органу, окрім органів державної виконавчої служби, який мав би повноваження виконувати зазначене рішення суду, Законом, нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність органів державного нагляду (контролю), самим рішенням суду не визначено. Відтак, примусове виконання цього рішення на підставі виконавчого листа №П/811/1862/17, виданого 28.11.2017 року, покладається саме на орган державної виконавчої служби.

Отже, посилання відповідача у повідомленні від 18.01.2018 №1116/13.23-33 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на те, що цей виконавчий лист не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, є безпідставним.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Управління Держпраці у Кіровоградській області, вул. Дворцова, 24, п/с 1/37, м. Кропивницький, 25006, до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вул. Дворцова, 32/29, м. Кропивницький, 25006, про зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення від 18.01.2018 №1116/13.23-33 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесене державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 стосовно прийняття до виконання виконавчого листа Кіровоградського окружного адміністративного суду №П/811/1862/17 виданий 02.01.2018.

Зобов'язати Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області повторно розглянути заяву Управління Держпраці у Кіровоградській області про примусове виконання виконавчого листа, виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом 02 січня 2018 року по адміністративній справі №П/811/1862/17.

Присудити на користь Управління Держпраці у Кіровоградській області понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2