Справа № 808/1818/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Справа № 808/1818/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: ОСОБА_1

про: стягнення 1344037 грн. 49 коп.,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2017 Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1.) про стягнення податкового боргу з антидемпінгового мита у сумі 1344037,49 грн.

На виконання вимог ч.3 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом було направлено запит до обласного адресно-довідкового підрозділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_1.

03.07.2017 на адресу суду надійшла відповідь від обласного адресно-довідкового підрозділу Управління Державної міграційної служби України, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 03.07.2017 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 108 КАС України, позивачу було надано строк до 17.07.2017 для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1818/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 03.08.2017.

Ухвалою суду від 03.08.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням відповідача до 10.10.2017.

Ухвалою суду від 10.10.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 10.10.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням представника позивача до 31.10.2017.

Ухвалою суду від 31.10.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 31.10.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням представника позивача до 27.11.2017.

Ухвалою суду від 27.11.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 27.11.2017 провадження у справі зупинене до набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №808/3300/17.

15.05.2018 на адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДФС у Запорізькій області про поновлення провадження у справі у зв'язку із набранням ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2018 по справі №808/3300/17 законної сили 05.03.2018.

Судом встановлено, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду по справі №808/3300/17 від 12.02.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкової вимоги від 25.01.2016 №1 залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 05.03.2018.

Ухвалою суду від 24.05.2018 провадження у справі поновлено.

Сторони про дату та час судового засідання 24.05.2018 були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач у судове засідання не з'явився та направив клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Обгрунтування позовних вимог зазначено в позовній заяві від 15.06.2017 та додаткових поясненнях від 27.10.2017. Зокрема зазначено, що відповідач має податковий борг перед бюджетом за платежем «антидемпінгове мито» у розмірі 1344037,49грн., який виник на підставі акту перевірки від 24.12.2012 та винесеного податкового повідомлення-рішення від 17.01.2013 № 14 на зазначену суму. В результаті судового оскарження відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, нарахування в сумі 1344037,49грн. визнано правомірним. Узгоджені суми грошових зобов'язань ОСОБА_1 не погашено, тому відповідно до ст.59 Податкового кодексу України відповідачу висталено податкову вимогу форми «Ф» від 25.01.2016 № 1-25 з зазначенням суми узгоджених грошових зобов'язань, які не сплачені своєчасно та вважаються податковим боргом. З дня виникнення податкового боргу також прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 02.02.2016 № 95/14/08-01-23-00-10. У зв'язку з наявністю податкового боргу у відповідача, відповідно до приписів Податкового кодексу України, просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету м. Запоріжжя податковий борг з антидемпінгового мита у розмірі 1344037,49грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотань та заперечень не направив.

В матеріалах справи містяться заперечення відповідача від 10.10.2017 на позов згідно яких зазначено, що відповідач не погоджується з встановленими актом перевірки порушеннями та, відповідно, прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішенням. Крім того, зазначає, що недоведеним є факт надіслання податкової вимоги та позивачем пропущено строк звернення до суду про стягнення зазначених сум. Відповідач на час розгляду справи вже не є приватним підприємцем і при припиненні підприємницької діяльності державному реєстратору була надана довідка про відсутність податкової заборгованості.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 9 ст.205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разу відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, враховуючи клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження та неявку відповідача без поважних причин, який був повідомлений про час слухання справи належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 23.05.2005 зареєстровано як фізичну особу-підприємця, про що внесено запис № 0009723 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до Витягу № , сформованого 16.05.2016.

З 01.06.2005 ОСОБА_1 взято на облік як платника податків ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя відповідно довідки форми № 4-ОПП від 01.06.2005.

За власним рішенням ОСОБА_1 08.08.2013 звернулася до Державного реєстратора Діденко Н.І. про припинення підприємницької діяльності (реєстраційна дія 3009723). Державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 здійснено Державним реєстратором 21.10.2013, реєстраційна дія 4009723.

У грудні 2012 року, в період здійснення підприємницької діяльності відповідачем, фахівцями Запорізької митниці проведено документальну невиїзну перевірку ОСОБА_1 та встановлено факти оформлення товару без сплати антидемпінгового мита за митними деклараціями, що призвело до заниження податкового зобов'язання по антидемпінговому миту на загальну суму 1370345,53грн. За результатами перевірки складено акт № 0045/12/112000006/НОМЕР_1 від 24.12.2012.

На підставі акту перевірки, 17.01.2013 Запорізькою митницею винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 14, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем «антидемпінгове мито» - 1370345,53грн., у тому числі за основним платежем - 1370345,53грн., штраф - 0,00грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду про скасування рішення Запорізької митниці. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2013 по справі № 808/980/13-а в задоволенні позову відмовлено. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 09.07.2013 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 скасував постанову першої інстанції та скасував податкове повідомлення-рішення Запорізької митниці від 17.01.2013 № 14. Запорізька митниця звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 15.04.2014 скаргу задовольнив частково та направив справу на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Запорізьким окружним адміністративним судом в результаті повторного розгляду ухвалою від 02.12.2014 позов залишено без розгляду. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 ухвалу суду від 02.12.2014 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Запорізьким окружним адміністративним судом за результатами третього розгляду справи №808/980/13-а (ПР/808/21/15) 01.07.2015 прийнято постанову, якою адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково - податкове повідомлення-рішення Запорізької митниці від 17.01.2013 № 14 визнано нечинним (протиправним) в частині нарахування у сумі 26308,04грн., нарахування в сумі 1344037,49грн. визнано правомірним. Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 16.09.2015 рішення суду першої інстанції в частині скасування податкового повідомлення-рішення Запорізької митниці від 17.01.2013 № 14 на суму 26308,04грн. залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.11.2015 касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.07.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2015 по справі № 808/980/13-а повернуто скаржнику. Таким чином, рішення по справі набрало законної сили 16.09.2015.

У зв'язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов'язань податковим органом, відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 25.01.2016 № 1-25.

Як свідчать матеріали справи №808/3300/17, оскаржувана податкова вимога була направлена ОСОБА_1 за її адресою (69120, АДРЕСА_1) 02.02.2016 рекомендованим листом № 752 з повідомленням про вручення.

В матеріалах справи міститься копія, а в судовому засіданні судом було досліджено оригінал рекомендованого повідомлення № 752 про вручення поштового відправлення з зазначенням прізвища ОСОБА_1 в полі "вручено" з датою 08.02.2016.

У зв'язку з наявним податковим боргом, на підставі ст.89 Податкового кодексу України, начальником ГУ ДФС у Запорізькій області наказом від 25.01.2016 № 75 призначено податкового керуючого по боржнику ОСОБА_1

Ухвалою суду від 12.02.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкової вимоги № 1-25 від 25.01.2016 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з даною позовної заявою без поважних причин. Ухвала набрала законної сили 05.03.2018.

З дня виникнення податкового боргу також прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 02.02.2016 № 95/14/08-01-23-00-10.

З метою виявлення ліквідних активів для складання акту опису, відповідачу направлено запит від 02.02.2016 № 94/14/08-01-23-00-10 про надання переліку такого майна.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожний громадянин України зобов'язаний сплачувати податки та збори в розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був сплатити узгоджену суму грошового зобов'язання не пізніше 26.09.2015 ( 10-й день після дати набрання судовим рішенням законної сили).

Як свідчать матеріали справи, узгоджені суми грошових зобов'язань розрахованих контролюючим органом не погашені в установлені строки сплати, відтак набули статусу податкового боргу.

Згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

За правилами п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв'язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов'язань податковим органом, відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 25.01.2016 № 1-25.

Як свідчать матеріали справи №808/3300/17, оскаржувана податкова вимога була направлена ОСОБА_1 за її адресою 02.02.2016 рекомендованим листом № 752 з повідомленням про вручення та вручена 08.02.2016.

Статтею 19-1.1 ПК України визначено, що контролюючі органи, серед іншого, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (п. 19-1.1.22 ст. 19-1.1 Податкового кодексу України); звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (п.19-1.1.45 ст.19-1.1 Податкового кодексу України)

Згідно з підпунктом 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до клопотання позивача від 24.05.2018 сума податкового боргу заявлена у позові боржником не погашена та не змінилася.

Таким чином, на час розгляду справи податкова заборгованість є узгодженою та відповідачем не сплачена.

За таких обставин, виходячи з меж позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Заперечення відповідача судом не приймаються, оскільки правомірність визначення податкового зобов'язання згідно спірного податкового повідомлення-рішення № 14 від 176.01.2013 була встановлена Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.07.2015 по справі № 808/980/13-а, яка набрала чинності.

Податкова вимога від 25.01.2016 № 1-25 на час розгляду справи є чинною. Посилання відповідача на порушення строків її надсилання суд не приймає, оскільки законодавцем встановлено момент, з якого у органу ДФС виникає право надіслання податкової вимоги платнику ( не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання) і такі обмеження стосуються саме початку виникнення права надіслання податкової вимоги. Кінцевого строку надіслання податкової вимоги Законом не встановлено.

Щодо доводів відповідача про те, що у зв'язку з її припиненням як фізичної особи-підприємця всі її борги автоматично списуються, суд зазначає наступне.

Згідно абз.2 п.65.10.8 ст.65 Податкового кодексу України державна реєстрація ( реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до абз.2 п.97.3 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Таким чином, незалежно від того, чи було припинено реєстрацію фізичної особи-підприємця чи ні, така особа зобов'язана сплатити зобов'язання, що виникли під час провадження нею підприємницької діяльності.

Відповідно до п.102.4. ст.102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до ОСОБА_1 (69120, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення 1344037 грн. 49 коп., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (69120, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Державного бюджету м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації платежу - 15010900, , р/р 5002, банк одержувача - УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, МФО 813015, податковий борг з антидемпінгового мита у розмірі 1344037 (один мільйон триста сорок чотири тисячі тридцять сім) грн. 49 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 25.05.2018.

Суддя І.В.Садовий