Справа № 813/756/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/756/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивачки Кравця А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Служби у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 (в інтересах діє законний представник ОСОБА_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.02.2018 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Виконавчого комітету Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області. Позивачка просить суд:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує так (а.с.5-6):

в жовтні 2017 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до виконавчого комітету Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області (далі ВК Лисовицької сільської ради, відповідач) про встановлення того факту, що прописані в житловому будинку (який знаходиться в АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності) її родичі син ОСОБА_4 , внук ОСОБА_5 та внука ОСОБА_5 - протягом останніх 10 років в цьому будинку не проживають. При зверненні позивачка дізналась, що в її будинку 03.03.2017 року була зареєстрована її правнучка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15). Позивачка стверджує, що реєстрація малолітньої ОСОБА_2 проведена з порушенням законодавства, оскільки це вчинено без її без письмової згоди як власника будинку. Стверджує, що ОСОБА_2 ніколи за цією адресою не проживала та не проживає.

Відповідач позов не визнає. Лисовицька сільська рада скерувала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 34-35), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Представник відповідача на стадії підготовчого провадження пояснив, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була на законних підставах зареєстрована виконавчим комітетом Лисовицької сільської ради за місцем реєстрації її батька, а саме: в АДРЕСА_1 . Реєстрація здійснена за зверненням батька та за письмовою згодою матері, ОСОБА_3 . Відповідач вказує, що згідно норм Цивільного кодексу України місцем прописки дитини, яка не досягла 10 років, є місце прописки її батьків чи одного з батьків, з яким дитина проживає. Відповідач стверджує, якщо батьки (один з батьків) дитини прописані в квартирі (будинку), власником якого вони не є, прописати дитину до себе в таку квартиру (будинок) вони можуть без згоди власника житла.

Представник позивачки подав відповідь на відзив (а.с. 21-22). Зокрема зазначив, що позивачка 03.03.2018 звернулась до голови Лисовицької сільської ради із заявою, в якій просила не здійснювати реєстрацію сторонніх осіб в будинку, власником якого є. Вказує, що ця заява не була взята до уваги відповідачем, оскільки того ж дня здійснено реєстрацію ОСОБА_2 , всупереч волі власниці будинку.

Ухвалою від 23.02.2018 суд залучив до участі у справі Службу у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Третя особа, Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації надіслала суду висновок органу опіки та піклування Стрийської райдержадміністрації, який затверджений розпорядженням голови Стрийської райдержадміністрації № 278 від 06.04.2018. В цьому висновку орган опіки та піклування вважав за недоцільне надати згоду на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 (а.с. 53-54). Третя особа просила розгляд справи здійснювати без їх участі.

Ухвалою від 23.04.2018 суд залучив до участі у справі ОСОБА_2 (в інтересах діє законний представник ОСОБА_3 , мати) в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору. Третя особа свою процесуальну позицію у цьому спорі не висловила, пояснення щодо прозову та відзиву не подала.

Суд заслухав пояснення представників учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом Стрийського державного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації серія АА № 006579 (а.с. 9).

Органом реєстрації Воля-Задеревацької сільської ради 27.02.2017 оформлено зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зняття з реєстрації місця проживання № 70/02-14 від 27.02.2017 (а.с. 38).

03.03.2017 ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області про встановлення того факту, що прописані житловому будинку (який знаходиться в АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності) її родичі син ОСОБА_4 , внук ОСОБА_5 та внука ОСОБА_5 - протягом останніх 10 років в цьому будинку не проживають (а.с.24). При зверненні позивачка дізналась, що в її будинку 03.03.2017 року була зареєстрована її правнучка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

03.03.2017 ОСОБА_5 разом із документами, визначеними пунктом 18 Правил № 207, квитанцією про сплату адміністративного збору звернувся до органу реєстрації Лисовицької сільської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його дружина та мати дитини, ОСОБА_3 , не заперечувала щодо такої реєстрації місця проживання дитини, про що вчинила відповідний запис на цій заяві (а.с. 36).

На підставі поданих документів орган реєстрації Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області 03.03.2017 року зареєстрував місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, за адресою проживання її батька (а.с. 15).

Питання щодо скасування реєстрації місця проживання неповнолітньої ОСОБА_2 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Стрийської райдержадміністрації. За результатами цього розгляду, комісія надала висновок органу опіки та піклування Стрийської райдержадміністрації щодо недоцільності надання згоди на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цей висновок затверджений розпорядженням голови Стрийської райдержадміністрації 06.04.2018 за № 278.

У висновку зазначено, що спірне помешкання знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Як встановлено при обстеженні, за цією адресою є домогосподарство, що складається з одноповерхового житлового будинку та двоповерхової будівлі, переобладнаної з літньої кухні, де і проживає малолітня дитина ОСОБА_2 , батько дитини ОСОБА_5 , мати дитини ОСОБА_5 , дідусь дитини ОСОБА_6 , бабуся дитини ОСОБА_7 , тітка дитини ОСОБА_8 . Перший поверх складається з однієї кімнати, кухні, ванної кімнати та санвузла. Другий поверх складається з двох кімнат. Для дитини з батьками виділено окрему кімнату на другому поверсі. Умови проживання задовільні. За результатами обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації вважав за недоцільне надати згоду на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права:

Згідно з частиною четвертою статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Стаття 160 Сімейного кодексу України визначає право батьків на визначення місця проживання дитини. Згідно з частиною першою цієї статті місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до приписів частини першої статті 156 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК) члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно (частина друга статті 156).

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання випадки їх обмеження врегульовано Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (далі Закон № 1382-IV).

За визначенням, наведеним в статті 3 Закону № 1382-IV:

- місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

- реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до статті 6 Закону № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг):

- письмову заяву;

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження;

- квитанцію про сплату адміністративного збору;

- документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;

- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи додатково подаються:

- документ, що посвідчує особу представника;

- документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Відповідно до статті 9-1 Закону № 1382-IV орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

- особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

- у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

- для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів встановлюють Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 (далі Правила № 207).

Згідно з пунктом 3 Правил № 207 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання (абзац 2 пункту 4 Правил № 207).

Пунктом 18 Правил № 207 визначено порядок реєстрації місця проживання.

Для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);

4) документи, що підтверджують:

- право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

- право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);

- проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);

5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідно до частин четвертої, п`ятої Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

Системний аналіз норм права, що містяться в ч. 4 ст. 29 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. 160 СК України, ст.ст.2, 6, 9-1 Закону № 1382-IV та пп. 4 п. 18 Правил №207, дозволяє зробити висновок про те, що при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання одного з батьків згода власника житла на таку реєстрацію не вимагається.

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ще 29.03.1996. Ця обставина підтверджується долученими до справи письмовими доказами та позивачкою не заперечується. 03.03.2017 ОСОБА_5 звернувся до органу реєстрації місця проживання (відповідача) із заявою про реєстрацію місця проживання його малолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та повний пакет документів, як це передбачено статтею 6 Закону № 1382-ІV та пунктом 18 Порядку № 207. Мати дитини, ОСОБА_3 не заперечувала щодо такої реєстрації місця проживання дитини, про що нею здійснено відмітку на заяві від 03.03.2017. За таких обставин суд констатує, що орган реєстрації місця проживання не мав передбачених ст.9-1 Закону № 1382-IV підстав для відмови в реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації її батька.

Тому суд вважає, що дії органу реєстрації Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області стосовно реєстрації 03.03.2017 місця проживання малолітньої особи ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 є правомірними.

Оцінюючи доводи позивачки про те, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, суд керується такими міркуваннями. Власникові майна належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд вважає небезпідставними доводи позивачки про те, що реєстрація малолітньої дитини в належному їй будинку може створити певні перешкоди щодо розпорядження цим майном. Однак ці аргументи не змінюють попереднього висновку суду про правомірність дій органу реєстрації місця проживання, оскільки законодавством України прямо передбачено, що реєстрація місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання одного з батьків згода власника житла на таку реєстрацію не вимагається. Отже, таке обмеження права власності ґрунтується на законі та має правомірну мету захист прав дитини.

Суд також враховує і ту обставину, що позивачка не повідомила суду всіх істотних обставин, що мають значення для оцінки її ситуації. Позивачка покликається на те, що 03.03.2017 просила відповідача встановити той факт, що прописані в житловому будинку (що знаходиться в АДРЕСА_1 ) її родичі син ОСОБА_4 , внук ОСОБА_5 та внука ОСОБА_5 - протягом останніх 10 років в будинку не проживають, не ведуть з нею спільний побут. В той же час орган опіки та піклування Стрийської райдержадміністрації встановив, що за цією адресою фактично розміщено два будинки - одноповерховий житловий будинок та двоповерхова будівля, переобладнана з літньої кухні, де фактично і проживають всі родичі позивачки, в т.ч. і малолітня дитина ОСОБА_2 .

Згідно з статтею 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до норм статті 7 Закону № 1382-ІV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, - про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, спори позивачки з її родичами щодо права користування житловим приміщенням, виселення тощо можуть вирішуються в судовому порядку в порядку цивільного судочинства. Ці спори не стосуються та не вирішуються в спорі щодо правомірності реєстрації місця проживання дитини за місцем реєстрації її батьків.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини та оцінку аргументів учасників справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на висновок суду про безпідставність позовних вимог понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору покладаються на неї.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до виконавчого комітету Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області (82486, Львівська область, Стрийський район, с. Лисовичі, вул. Шкільна, буд. 15, ідентифікаційний код 04371035) про протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляти.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.05.2018.

Суддя Москаль Р.М.