Справа № 819/504/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/504/18

17 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 3, м. Тернопіль, 46001) про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов'язання відповідача сформувати та подати до Державної казначейської служби України в м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення позивачу 12543,12 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 26.03.18 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.05.18.

08.05.18 в судовому засіданні оголошено перерву до 18.05.18 для надання сторонами додаткових доказів у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

19.12.2017 позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, придбала квартиру за адресою: м. Тернопіль, вул. Корольова академіка, 10а/122. При укладенні договору ОСОБА_2 сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 12543,12 грн.

Позивач придбала житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" сплатила такий збір безпідставно. У зв'язку з цим позивач звернулася до ТОУ ПФУ ТО з заявою від 05.02.2018 про повернення безпідставно сплачений збір у сумі 12543,12 грн., проте отримала відмову. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та звернулася до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, у позовних вимогах просить розглядати справу без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а тому позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Таким чином відповідач правомірно відмовив позивачу у поверненні безпідставно сплаченого збору в розмірі 12543,12 грн.

Представник третьої особи УДКСУ у місті Тернополі у підготовче засідання не зявилася, подала клопотання від 19.04.2018 про розгляд справи без участі представника третьої особи. При вирішення даної справи покладається на рішення суду. Просила долучити до матеріалів справи довідку про зарахування коштів до державного бюджету № 1043 від 12.04.2018.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, звіривши копії документів, що є в матеріалах адміністративної справи, з їх оригіналами, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Суд встановив, що 19.12.2017 між ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: м. Тернопіль, вул. Корольова академіка, 10а/122. Договір купівлі-продажу від 19.12.2017 посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1472. Відповідно до пункту 2.1. договору купівлі-продажу ціна квартири встановлена в розмірі 1254312,00 грн.

Перед укладенням зазначеного договору купівлі-продажу квартири позивач сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла - 12543,12 грн. відповідно до квитанції № 3459748 від 20.12.2017 на визначений рахунок (арк. справи 10). Кошти у розмірі 12543,12 грн. зараховані на відповідний рахунок та надійшли до державного бюджету, що підтверджується довідкою УДКСУ у місті Тернополі № 1043 від 12.04.2018 (арк. справи 28).

В подальшому 05.02.2018 позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій повідомила про придбання нею у грудні 2017 року вперше житла і сплату при цьому збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 12543,12 грн., та просила відповідача сформувати та подати до Державної казначейської служби України в м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення позивачу 12543,12 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна (арк. справи 17).

06.02.2018 відповідач надав позивачу відповідь за № 1810/07 про те, що підстав для повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 12543,12 грн. немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно (арк. справи 18). У зв'язку з такою відмовою позивач звернулася до суду.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі Порядок № 1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку № 1740 передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до частини першої статті 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд вжив заходи для з'ясування всіх обставин у справі, зокрема, запропоновано позивачу надати суду всі належні та допустимі докази на підтвердження факту придбання нерухомого майна вперше, а також зобов'язано відповідача, на якого як суб'єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, подати докази на обґрунтування свого відзиву на позовну заяву.

Оскільки відповідач будь-яких доказів не надав, то відповідно до частини пятої статті 77 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних доказів, поданих позивачем та зібраних судом.

Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, індексний номер довідки 110629820, сформованої 15.01.2018, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є лише відомості про реєстрацію права власності за позивачем квартири за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Корольова академіка, 10а/122, придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1472.

Таким чином, будь-якого нерухомого майна за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано, крім як права власності на нерухоме майно, при придбанні якого сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу, вжиття заходів до повернення якого є предметом даної позовної заяви.

Довідкою вих. № 89 від 24.04.2018 філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" підтверджується, що ОСОБА_2 не включена в списки на приватизацію житла за адресою: м. Тернопіль, вул. Чалдаєва, 3/100 (арк. справи 36).

Відповідно до довідки ТОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" від 26.01.2018 № 200 станом на 29.12.2012 позивач згідно обліку технічної інвентаризації в місті Тернополі, не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідач не надав, суд не здобув.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивач дійсно вперше придбала житло (за договором купівлі-продажу квартири від 19.12.2017 за адресою: м. Тернопіль, вул. Корольова академіка, 10а/122) та при укладенні договору купівлі-продажу безпідставно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України визначено, що Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, з змінами і доповненнями (далі Порядок № 787).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № 1679/28124.

У разі потреби в поверненні помилково або надміру зарахованих коштів у готівковій формі фізичним особам, які не мають рахунків у банках (більше ніж одному одержувачу), органом, що контролює справляння надходжень бюджету, в доповнення до подання до відповідного органу Казначейства подається реєстр одержувачів коштів, в якому зазначаються: прізвище, ім'я та по батькові одержувача, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума, що підлягає поверненню, у двох примірниках.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 988/18283 суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, законодавством визначено порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання відповідного органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з метою внесення його платником до органу Державної казначейської служби України.

З матеріалів справи слідує, що позивач 05.02.2018 звернулася до відповідача з заявою, у якій просила через відповідні органи повернути безпідставно сплачений збір у сумі 12543,12 грн. Така заява відповідачем залишена без задоволення, відповідне подання не сформоване, кошти не повернуті.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, позивачем сплачено безпідставно, за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж, у зв'язку з чим кошти в сумі 12543,12 грн., сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню.

При цьому протиправною є відмова ТОУ ПФУ ТО щодо повернення позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 12543,12 грн., оскільки саме органи Пенсійного фонду України, які контролюють справляння надходжень бюджету по даному збору, мають у разі ініціативи платника сформувати та подати відповідне подання до органів державної казначейської служби.

Водночас, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що Пенсійний фонд не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, що позбавляє можливості перевірити інформацію про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Відсутність можливостей в органів Пенсійного фонду України встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, і саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 3, м. Тернопіль, 46001, ) про зобов'язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (, вул. Руська, 17, м. Тернопіль, Тернопільська обл.) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (, бульвар Тараса Шевченка, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл.) подання про повернення ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 543 (дванадцять тисяч п'ятсот сорок три) грн. 12 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (, вул. Руська, 17, м. Тернопіль, Тернопільська обл.) в користь ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір на суму 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. згідно квитанції № 10 від 17.03.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 травня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.