Справа № 806/2354/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

24 травня 2018 року м. Житомир справа №806/2354/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Регіон Житомир" до Управління регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області треті особи: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Добра Ферма 2011", ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення №30783858 від 04.08.2016,

встановив:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Регіон Житомир" звернулось до суду із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Відділу економічного розвитку та торгівлі Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30783858 від 04.08.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірним рішенням порушується право позивача на користування земельною ділянкою.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.08.2017 відкрито провадження у справі за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017, далі КАС України). Судовий розгляд справи призначено на 13.09.2017 о 09:50.

Судовий розгляд справи, призначений 13.09.2017 о 09:50 було відкладено на 26.09.2017 о 09:50 у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання.

Судовий розгляд справи, призначений 26.09.2017 о 09:50 було відкладено на 17.10.2017 о 09:50 у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 провадження у справі №806/2354/17 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №292/852/17.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції від 15.12.2017.

Відповідно до пункту 10 Розділу VII "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи зазначене, подальший розгляд справи проводиться у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 поновлено провадження у справі, судовий розгляд справи призначено на 20 березня 2018 року о 11:20.

Судовий розгляд справи, призначений 20.03.2018 о 11:20 було відкладено на 03.04.2018 о 12:00 у зв'язку із неявкою відповідача та третіх осіб.

В судове засідання, призначене на 03.04.2018 о 12:00 прибув представник позивача. Протокольною ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 замінено неналежного відповідача на Управління регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області, в судовому засіданні оголошено перерву до 23.04.2018 о 14:00, що зафіксовано секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 03.04.2018.

В судове засідання, призначене на 23.04.2018 о 14:00 прибув представник позивача. Протокольною ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 21.05.2018 о 11:20 у зв'язку із повторним викликом учасників справи, що зафіксовано секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 23.04.2018.

В судове засідання, призначене на 21.05.2018 о 11:20 прибув представник позивача, перед початком судового засідання подав до відділу документального забезпечення суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Добра Ферма 2011" в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином.

Керуючись приписами ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205, ч.4 ст. 229 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, зокрема, що рішенням державного реєстратора Відділу економічного розвитку та торгівлі Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30783858 від 04.08.2016 порушується право позивача на користування земельною ділянкою.

Аналіз зазначених фактичних обставин справи дає підстави вважати, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між власником земельної ділянки та її орендарем про право цивільне, зокрема, про право користування на земельну ділянку.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями: ухвали Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26.09.2017 по справі №292/852/17 (а.с. 51), ухвали Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.02.2018 по справі №292/852/17. (а.с. 72)

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

За правилами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п.6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права користування на земельну ділянку, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Висновки суду також узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 396/2550/17, постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, постанові від 18 квітня 2018 року у справі №802/950/17-а, які, відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що спір у справі не є публічно-правовим, оскільки вчиненню спірних реєстраційних дій передує спір про право цивільне у сфері земельних відносин, а тому вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства відповідним судом.

Пунктом першим частини першої статті 239 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Частиною другою статті 239 КАС України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 19, 194, 205, 229, 238, 239, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі №806/2354/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Регіон Житомир" до Управління регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області треті особи: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Добра Ферма 2011", ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення №30783858 від 04.08.2016.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст ухвали складено: 24 травня 2018 року.