Справа № 825/2047/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2047/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі- ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про: визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо повернення, без реалізації, документів ОСОБА_1 , стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, прийняти, зареєструвати та направити до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України висновок, з доданими до нього документами, про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї».

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що він як військовослужбовець отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, а тому має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї» та у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Разом з тим, відповідач протиправно вийшов за межі наданих йому чинним законодавством України повноважень та фактично самостійно розглянув подану позивачем заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС з додатками та прийняв рішення про залишення її без реалізації, повернувши позивачу, оскільки саме до дискреційних повноважень Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, віднесено право прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, оскільки позивачем пропущено трирічний строк звернення із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбачений частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, та зазначив про нерозповсюдження на позивача положень Закону № 2011-XII, у зв`язку із ненаданням останнім жодних доказів проходження ним військової служби у Збройних Силах України або інших утворених, відповідно до законів України, військових формуваннях.

Судове засідання проводилось у порядку, передбаченому частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 27.03.1991 ОСОБА_1 , звільненого наказом заступника міністра оборони начальником тилу Збройних Сил СРСР від 05.02.1991 № 068 у запас (у зв`язку із захворюванням), виключено зі списків особистого складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення і направлано на облік до Чернігівського міського військового комісаріату (а.с.10).

Згідно з довідкою від 26.01.1993 серії МСЕ № 062225 Чернігівською обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 первинно встановлено другу групу інвалідності, безстроково та зазначено про факт пов`язаності захворювання з виконанням робіт з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.16).

Згідно з довідкою від 10.07.2008 серії МСЕ-ЧНВ № 073176 Чернігівською обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності, безстроково та зазначено про факт пов`язаності захворювання з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.17)

12.04.2018 позивачем на адресу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням позивачем обов`язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, з пакетом відповідних документів (а.с.19).

Листом від 19.04.2018 № 5/1642c військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про той факт, що оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набуття чинності Законом України від 03.11.2006 №328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він не має права на одержання одноразової грошової допомоги, а тому заява про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та додані до неї документи повертаються без реалізації (а.с.21).

Вважаючи протиправними дії Чернігівського ОВК щодо повернення, без реалізації, документів ОСОБА_1 стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

У відповідності до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011- XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011- XII).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

У свою чергу, розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Так, пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (частина 6 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ ).

У свою чергу, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Так, у відповідності до пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

При цьому, згідно з пунктом 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу (пункт 14 Порядку № 975).

Аналізуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, порядок призначення та виплати допомоги полягає у наступному: особи, які мають право на одноразову грошову допомогу звертаються з документами в обласний військовий комісаріат; обласний військовий комісаріат подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, та надсилається за належністю в Департамент фінансів Міністерства оборони України для розгляду їх Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; перевірені фахівцями документи розглядаються Комісією та подаються Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги; після прийняття рішення Міністром оборони України кошти надсилаються в обласний військовий комісаріат (військову частину), до якого були подані документи, для виплати одноразової допомоги отримувачам. Виплата одноразової допомоги провадиться в порядку черговості відповідно до дати подання документів після отримання Міністерством оборони коштів, передбачених на ці цілі.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що Порядком № 975 саме до дискреційних повноважень Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, віднесена можливість або прийняти рішення про призначення, або відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги.

Водночас, Чернігівський обласний військовий комісаріат не наділений повноваженнями на самостійне визначення наявності/відсутності в осіб права на призначення чи відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, або залишення їх заяв без реалізації.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, Чернігівський обласний військовий комісаріат, всупереч викладеним у Порядку № 975 положенням, вийшов за межі наданих чинним законодавством України повноважень та фактично самостійно розглянув подану ОСОБА_1 заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням позивачем обов`язків військової служби з додатками та прийняв рішення про залишення її без реалізації, повернувши позивачу, у зв`язку із чим неправомірно перебрав на себе повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, чим допустив вчинення протиправних дій.

При цьому, підставою для повернення заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги та доданих до неї документів, без реалізації, став, як про це зазначено у листі військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.04.2018 № 5/1642c, той факт, що оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набуття чинності Законом України від 03.11.2006 №328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він не має права на одержання одноразової грошової допомоги (а.с.21).

Однак суд не може погодитись з вищевказаним висновком Чернігівського ОВК, оскільки дата звільнення військовослужбовця з військової служби не впливає на право отримання ним одноразової грошової допомоги, оскільки таке право пов`язане з настанням, зокрема, інвалідності внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби.

Також безпідставним є посилання відповідача у листі і на ту обставину, що інвалідність позивачу встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону №2011-ХІІ, оскільки редакція статті 16 Закону №2011-ХІІ до 01.01.2014 також передбачала право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (пункт 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ).

Крім того, не приймаються до уваги, зазначені відповідачем у відзиві на позов, факти пропущення позивачем трирічного строку звернення до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченого частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ та взагалі нерозповсюдження на позивача положень Закону № 2011-XII, у зв`язку із ненаданням останнім жодних доказів проходження ним військової служби у Збройних Силах України або інших утворених, відповідно до законів України, військових формуваннях, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, як вбачається з листа від 19.04.2018 № 5/1642c, відповідачем не було зазначено у ньому ні факту пропущення позивачем трирічного строку звернення до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченого частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, ні факту нерозповсюдження на позивача положень Закону № 2011-XII, у зв`язку із ненаданням останнім жодних доказів проходження ним військової служби у Збройних Силах України або інших утворених, відповідно до законів України, військових формуваннях.

Отже у даній справі відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не може посилатися на вищевказані обставини, оскільки останні не були покладені в основу листа від 19.04.2018 № 5/1642c, яким позивачу було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги.

У свою чергу, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти як дії, які прямо суперечать нормам законодавства, так і дії, що нормами законодавства не передбачені.

За таких обставин та з урахуванням факту допущення Чернігівським обласним військовим комісаріатом, у оскаржуваних правовідносинах, протиправних дій, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій Чернігівського обласного військового комісаріату щодо повернення, без реалізації, документів ОСОБА_1 стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, і задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Чернігівського обласного військового комісаріату, у відповідності до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, прийняти, зареєструвати та направити до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України висновок, з доданими до нього документами, про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як зазначено судом вище, у відповідності до пункту 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Водночас судом, за результатами розгляду даної справи, встановлено протиправність дій відповідача щодо повернення, без реалізації, документів ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Чернігівського обласного військового комісаріату, у відповідності до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, прийняти, зареєструвати та направити до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України висновок, з доданими до нього документами, про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї», і задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що зобов`язання Чернігівського обласного військового комісаріату прийняти, зареєструвати та направити висновок і документи до нього розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України є належним способом відновлення порушеного права позивача та слугуватиме меті усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах.

Водночас, суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У даному випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача подати висновок та відповідні документи визначеній судом особі, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) щодо повернення, без реалізації, документів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ), у відповідності до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, прийняти, зареєструвати та направити до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України висновок, з доданими до нього документами, про виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї».

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення суду у повному обсязі виготовлено 29.05.2018.

Суддя В.В. Падій