Справа № 825/1006/18
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1006/18 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з п. 3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, Постанову суду першої інстанції в частині скасувати, ухвалити в цій частині нове Рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Як вбачається з Витягу з Наказу Начальника Чернігівського прикордонного загону «По особовому складу» від 30 червня 2015 року №153-ос (а.с.29), старшого сержанта ОСОБА_2 (П-033774), молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - дозиметриста 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Грем'яч" III категорії (тип Б), який вибуває для подальшого проходження військової служби до Житомирського прикордонного загону (І категорії) Північного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України м. Житомир, згідно Наказу начальника Північного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 26 червня 2015 року № 179-ос, з 30 червня 2015 року виключено зі списків особового складу загону, всіх видів забезпечення.

З 25 березня 2016 року Позивача зараховано до списку особового складу загону, на всі види забезпечення та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - гранатометника 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Добрянка" І категорії (тип Б) (ВОС-108934Р-061), п'ятого тарифного розряду, встановлено посадовий оклад в розмірі 645 гривень за місяць, що підтверджується Наказом Начальника Чернігівського прикордонного загону «По особовому складу» від 28 березня 2016 року №65-ос, Витяг з якого наявний в матеріалах справи (а.с. 30).

Як вбачається з Витягу з Наказу Начальника Чернігівського прикордонного загону «По особовому складу» від 29 грудня 2017 року №460-ОС (а.с.14), старшину ОСОБА_2 (П-033774), інспектора прикордонної служби 3 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Деревини" III категорії (тип Б), звільненого з військової служби в запас Наказом начальника Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22 грудня 2017 року № 453-ОС за пунктом "и" (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої статті 26 із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

14.02.2017 року Позивач звернувся до Відповідача з Заявою про нарахування та виплату йому з 30 червня 2015 року по 29 грудня 2017 року індексації грошового забезпечення, за результатом розгляду якої Листом від 30 січня 2018 року №11/303, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.16), Позивачу у зазначеному відмовлено.

Відповідно до частини п'ятої ст. 95 Кодексу законів про працю України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ (надалі - Закон № 2017-ІІІ), законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до частини другої ст. 19 Закону № 2017-ІІІ, державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII (надалі - Закон № 1282-XII), зокрема індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (надалі - Порядок), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п. 4 Порядку, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідач, як на підставу відмови у задоволенні позову, посилається на частину шосту ст. 5 Закону № 1282-XII, згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік, проте будь-яких застережень щодо нездійснення в зв'язку з цим індексації зазначена норма не містить, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Відповідача у виплаті індексації грошового забезпечення Позивача є протиправною.

Такий висновок викладено в Рішенні Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2016 року у справі №368/1047/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Проте, оскільки Позивача з 30.06.2015 року по 24 березня 2016 року було виключено зі всіх видів забезпечення та списків особового складу Відповідача, адміністративний позов до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України за зазначений період задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права.

А відповідно до частини другої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року в частині скасовується та ухвалюється в цій частині нове Рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовляється.

Згідно з частиною першою ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

А відповідно до п. 2 частини п'ятої ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України задовольнити частково, Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року щодо задоволення адміністративного позову про визнання протиправною відмову Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (вул. Квітнева, 3-в, м. Чернігів, 14026, код за ) у виплаті ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 14026, ІН НОМЕР_1) індексації грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 24 березня 2016 року, зобов'язання Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (вул. Квітнева, 3-в, м. Чернігів, 14026, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 14026, ІН НОМЕР_1) індексацію грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 24 березня 2016 року скасувати, прийняти в цій частині нове Рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В іншій частині Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскаржена бути не може, крім передбачених п. 2 частини п'ятої ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України випадків.

Постанову складено в повному обсязі 22.05.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Петрик І.Й.

Сорочко Є.О.