Справа № 806/351/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м.Житомир

справа № 806/351/18

категорія 8.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горовенко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Демчук О.М.,

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю від 20.02.2018 №46) та ОСОБА_2 (за довіреністю від 10.01.2017);

представників відповідача: ОСОБА_3 (за довіреністю від 19.12.2017) та ОСОБА_4 (за довіреністю від 26.04.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Овруцький хлібзавод" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 06.10.2017, -

встановив:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариства "Овруцький хлібзавод" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 06.10.2017 № та № та НОМЕР_1 від 06.10.2017 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 70370,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням Державної фіскальної служби в Житомирській області проведено документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період його діяльності з 01.01.2011 по 31.12.2016. На підставі акту перевірки винесено податкові повідомлення рішення від 06.10.2017 №№, НОМЕР_2 та НОМЕР_1.

Позивач не погоджується з висновками відповідача та вважає їх протиправними.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06.10.2017 №, прийнятого за відсутність у позивача ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями вказує, що алкогольні напої, зокрема вино, використовується позивачем під час приготування кондитерських виробів, що передбачено технологією виробництва кондитерських виробів. Під час передачі вина зі складу у кондитерський цех в липні 2015 року було пошкоджено (розбито) пляшки з вином, акти про списання товарно-матеріальних цінностей з матеріально-відповідальної особи та з балансу позивача були надані під час перевірки посадовим особам контролюючого органу.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06.10.2017 №, прийнятого за ненадання до авансових звітів та не оформлення належним чином розрахункових документів, позивач заперечує та зазначає, що відповідно до Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 підтверджуючим документом проведення готівкових розрахунків без подання одержувачу коштів платіжного документу, також може бути касовий ордер, на момент перевірки були наявні всі первинні касові документи, що підтверджують факт сплати готівки в оплату послуг, одержаних від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Райагропроменерго», порушень щодо оформлення квитанцій до прибуткових касових ордерів під час перевірки не встановлено.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06.10.2017 № в частині нарахування штрафної (фінансової) санкції за несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого з доходів найманих працівників, позивач не погоджується та вважає протиправним. Зазначає, що в акті про результати документальної планової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Овруцький хлібзавод» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2016 (далі - акт перевірки) зроблено висновок про те, що на протязі періоду, що перевірявся, позивач не завжди дотримувався строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходів його найманих працівників. Проте штрафні санкції нараховано на підставі абз.2 та 3 п.127.1 ст.127, п.п.129.1.3 ст.129 Податкового кодексу України, що передбачає застосування штрафних санкцій за не нарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків платником податку, однак в ході перевірки саме таких порушень не було встановлено.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 21.02.2018 у підготовчому засіданні оголошена перерва до 20.03.2018, у зв"язку із наданням часу позивачу надати відповідь на відзив на позовну заяву.

20 березня 2018 року протокольною ухвалою суду у підготовчому засіданні оголошена перерва до 10.04.2018 з метою надання можливості сторонам подати додаткові докази по справі.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2018 у підготовчому засіданні оголошена перерва до 26.04.2018, викликано перевіряючого - ОСОБА_4 для заслуховування пояснень. Продовжено підготовче провадження у справі на 30 днів.

26 квітня 2018 року відповідно до протокольної ухвали суду закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 22.05.2018.

У судове засідання 22.05.2018 прибули представники позивача та представники відповідача.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, аналогічного змісту відповіді на відзив на позовну заяву від 02.03.2018 за вх.№4811/18 та у додатково поданих позивачем письмових запереченнях від 30.03.2018 за вх.№6846/18. Зазначили, що «Акт на списання», «Сировина і матеріали», «Накладна» фактично підтверджують той факт, що позивачем оформлялися відповідні документами на списання алкогольних виробів (вино десертне), яке в свою чергу відповідач рахує реалізованим. Щодо заяви відповідача про ненадання інформації щодо технології рецептури виготовлення кондитерських виробів із зазначенням скільки вина необхідно для однієї партії кондитерської продукції позивач заперечує, та вказує, що така інформація надавалася контролюючому органу під час проведення перевірки та додатково було надано до суду (а.с.165).

Представники відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 15.02.2018 за вх.№3369/18, аналогічного змісту запереченнях на відповідь на відзив та запереченнях від 10 квітня 2018 року за вх.№7468/18. В обґрунтування своєї правової позиції вказували, що під час перевірки позивача встановлено порушення ним Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (далі Положення №637), та вимог Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР). Встановлено факт реалізації позивачем алкогольних напоїв, зокрема вина «Шабо КІ Бастардо» червоного десертного, без наявної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Позивачем не вказано, яка кількість вина використовується при виготовленні кондитерської продукції, ким затверджена рецептура та інше, відповіді на ці питання відповідачу не надано та не підтверджено первинними бухгалтерськими документами.

Також позивачем здійснено проведення готівкових операцій без подання одержувачем коштів платіжного документу, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів (відсутні достовірні документи до звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт). За отримання послуг, наданих юридичними особами, до авансових звітів надано не фіскальні чеки, а квитанції прибуткових касових ордерів. Суми витрачених підзвітних коштів, які не були підтверджені в авансових звітах належним чином, підприємством не оподатковані.

Щодо нарахування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до ст.127 Податкового кодексу України у сумі 70370,61 грн з податку на доходи фізичних осіб відповідачем зазначено, що у період, що перевірявся працівникам позивача виплачувалася заробітна плата, проте встановлено порушення позивачем п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 та п.п."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходу найманих працівників.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, Публічне акціонерне товариство «Овруцький хлібзавод» (далі -ПАТ «Овруцький хлібзавод»), (), адреса місцезнаходження юридичної особи: 11101, Житомирська область, Овруцький район, м.Овруч, вул.Налєпки-Репкіна, буд.10. перебуває на обліку у Овруцькій об"єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області. Основними видами діяльності підприємства є виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості, виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання (основний).

Головним управлінням Державної фіскальної служи у Житомирській області проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання ПАТ «Овруцький хлібзавод» вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загалнообов"язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2016, за наслідками якої було складено акт №639/06-30-14-14/00377727 від 22.09.2017 (далі - акт перевірки) (а.с.23-33).

Відповідно до висновків акту перевірки за результатами перевірки встановлено порушення позивачем:

- ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо реалізації алкогольних напоїв (вино «Шабо КІ Бастардо» червоне десертне) без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- п.2.11 гл.2, п.3.1 та п.3.2 гл.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320, щодо проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 7625 грн;

- п.п. 168.1.2 п.168.1 ст. 168, п.п.«а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України встановлено несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходів найманих працівників (а.с.32-33).

На підставі акту перевірки відповідачем 06.10.2017 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000 грн за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с.12);

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7625 грн за порушення п.2.11 гл.2, п.3.1 та п.3.2 гл.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (а.с.13);

- № про збільшення суми грошового зобов"язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 84973,16 грн, з яких 1143,75 грн - основний платіж, 81673,13 грн -штрафні (фінансові) санкції, 2156,28 грн - пеня. Позивач не погоджується із даним податковим повідомленням-рішенням в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 70370,61 грн відповідно до п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України (а.с.15).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач скористався правом досудового оскарження та 13.10.2017 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою (а.с.38-42).

Згідно з рішенням Державної фіскальної служби України від 27.12.2017 №31578/6/99-99-11-02-01-15 податкові повідомлення-рішення від 06.10.2017 №, № та № залишено без змін, а скаргу ПАТ "Овруцький хлібзавод" без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06.10.2017 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000 грн за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до висновків фіскального органу позивач улипні та вересні 2015 року здійснював реалізацію алкогольних напоїв без наявності у нього ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. На думку осіб, які здійснювали перевірку, вказане підтверджується наданими позивачем під час перевірки видатковими накладними №ОЗ-6013 від 30.07.2015 на вино «Шабо КІ Бастардо» червоне десертне в кількості 2,8 л за ціною 24,82 грн без врахування ПДВ, та №ОЗ-6404 від 30.09.2015 на вино «Шабо КІ Бастардо» червоне десертне в кількості 0,7 л за ціною 30 грн (ез врахування ПДВ).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до субєктів господарювання у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися субєктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Підпунктом 14.1.202 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Для виробництва деяких видів продукції відповідно до технологічних вимог позивач, як виробник продовольчих товарів, використовує вино десертне. Постачання такого вина здійснює ТОВ ТК «Полісся». В якості підтвердження цього позивачем була надана суду копія видаткової накладної №206968 від 22.07.2015 (а.с.62).

Так, в липні 2015 року позивачем було придбано у ТОВ ТК «Полісся» вино «Шабо КІ Бастардо» червоне десертне в пляшках відповідно до видаткової накладної №206968 від 22.07.2015 в кількості 12 шт (8,4 л) ємністю 0,7 л на загальну вартість з ПДВ 516,12грн.

Крім цього, станом на 01.07.2015 за даними журналу-ордеру і відомостей по рахунку 201 «Сировина й матеріали» рахувався залишок вина в кількості 38,6 л на загальну суму 699,43 грн (а.с.67).

Під час передачі вина зі складу у кондитерський цех в липні 2015 року було пошкоджено (розбито) пляшок з вином в кількості 4 шт. (2,8 л.) на загальну суму 69,51 грн та у вересні 2015 року було пошкоджено пляшок з вином в кількості 1шт (0,7 л) на загальну суму 30 грн, про що складено акти на списання від 30.07.2015 №7 та від 30.09.2015 №12 (а.с.63, 65).

На підставі вказаних актів на списання товарно-матеріальних цінностей з матеріально-відповідальної особи та з балансу позивача було складено видаткові накладні №ОЗ-6013 від 30.07.2015 та №ОЗ-6404 від 30.09.2015. (а.с.64, 66).

Оскільки товар не був використаний в господарській діяльності підприємства, у відповідності до вимог п.198.5 ст. 198 ПК України позивачем було нараховано податкові зобовязання з ПДВ за такими операціями, що відповідачем не заперечується.

Підстава використання алкогольних напоїв, а саме вина під час виробництва продукції підтверджується наявною в матеріалах справи Рецептурою тортів, тістечка бісквітів, перекладенців, рулетів, затвердженою заступником Міністра аграрної політики України ОСОБА_5 від 25.12.2012 (а.с.103-105).

Доказів на підтвердження факту реалізації позивачем алкогольних напоїв покупцям чи кінцевим споживачам відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що було здійснено операції зі списання таких алкогольних напоїв внаслідок пошкодження тари, а не їх реалізацію (продаж).

За таких підстав суд приходить до висновку, що твердження контролюючого органу про необхідність наявності у підприємства ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями є безпідставним, оскільки позивачем така реалізація не здійснювалась.

Тому податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 № відповідно до якого на позивача на підставі ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» було застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17000 грн є протиправним та необгнунтованим.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06.10.2017 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7625 грн за порушення п.2.11 гл.2, п.3.1 та п.3.2 гл.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320, суд зазначає наступне.

У акті перевірки посадовими особами фіскального органу зазначено, що при проведенні розрахунків за авансовими звітами з підзвітними особами підприємства, останніми не було додано до таких авансових звітів належним чином оформлені розрахункові документи на загальну суму 7625 грн. Перелік таких авансових звітів та первинних документів, доданих до них, був наведений перевіряючими в додатку №20 до акту перевірки (а.с.34).

На підставі абз. 6 п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 7625 грн за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 7625 грн.

В додатку №20 до акту зазначено, що готівкові розрахунки підзвітними особами позивача (квитанції до прибуткових касових ордерів №1 від 06.01.2015 від Охоронного підприємства "Дельта" на суму 7500 грн та №2 від 23.03.2015 від Овруцького ТОВ "Райагропроменерго" на суму 125 грн.) були проведені з одержувачами готівкових коштів без видачі їм фіскальних чеків встановленої форми (а.с. 34).

Суд погоджується з доводами позивача та вважає, що застосування до таких відносин положень абз.6 п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 є помилковим, зважаючи на таке.

Пунктом 4 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України Президенту України було делеговане право протягом трьох років після набуття нею чинності видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем'єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами, з одночасним поданням відповідного законопроекту до Верховної Ради України в порядку, встановленому ст.93 Конституції. Такий указ вступає в дію, якщо протягом тридцяти календарних днів з дня подання законопроекту (за винятком днів міжсесійного періоду) Верховна Рада України не прийме закон або не відхилить поданий законопроект більшістю від її конституційного складу, і діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань.

01 січня 2001 року набув чинності Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР).

Статтею 17 Закон №265/95-ВР врегульовано питання застосування до субєктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги) штрафних санкцій за порушення вимог цього Закону.

Так п.1 ч.1 ст.17 Закону №265/95-ВР визначено, що у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті до такого суб'єкта господарювання застосовуються штрафні санкції: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Таким чином, починаючі з дати введення в дію Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (з 01.01.2001) відповідно до п.4 Перехідних положень Конституції України припинили дію і не можуть застосовуватися положення абз. 6 п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Окрім цього, до позивача, як до сторони, що виступала при здійсненні вказаних готівкових розрахунків не одержувачем, а платником готівкових коштів, не можуть бути застосовані штрафні санкції, що визначені в п.1 ч.1 ст.17 Закону №265/95-ВР, а так само і санкції, що були раніше визначені абз.6 п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Такі штрафні санкції застосовуються лише до сторони, що порушила законодавчі норми, тобто прийняла готівкові кошти, однак не видала платнику належним чином складені розрахункові документи, в т. ч. і фіскальні чеки:

- ТОВ «Дельта», яке при оприбуткуванні готівки в сумі 7500 грн, внесеної в оплату послуг охорони, наданих згідно з договором №05/14-01 від 01.05.2014, видало платнику замість фіскального чека квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 06.01.2015 (авансовий звіт №2 від 09.01.2015) (а.с.34, 70, 187-189);

- ТОВ «Райагропроменерго», яке при оприбуткуванні готівки в сумі 125 грн, внесеної від імені ПАТ «Овруцький хлібозавод» в оплату вартості послуг з лабораторних вимірювань, відповідно до договору підряду від 23.03.2015 №7, видало платнику замість фіскального чека квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 23.03.2015 (авансовий звіт №86 від 24.03.2015) (а.с.71, 194 ).

За таких обставин суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 за № про застосування штрафної (фінансової) санкції за порушення норм обігу готівки на суму 7625 грн є протиправним і підлягає до скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06.10.2017 № про збільшення суми грошового зобов"язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 84973,16 грн, з яких 1143,75 грн - основний платіж, 81673,13 грн - штрафні (фінансові) санкції, 2156,28 грн - пеня. Позивач не погоджується із даним податковим повідомленням-рішенням в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 70370,61 грн відповідно до п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України (а.с.15).

В акті перевірки зазначено, що позивачем протягом 2015 року було вчинено порушення вимог п.п. 168.1.2 ст. 168, пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме виявлено несвоєчасне перерахування до бюджету узгоджених зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходів його працівників (а.с.16).

Детальний перелік таких випадків та розрахунок застосованих штрафних санкцій наведено органом державної фіскальної служби в додатках до оспорюваного податкового повідомлення-рішення № від 06.10.2017.

Як випливає з тексту оспорюваного рішення, розрахунок штрафних санкцій в частині суми у розмірі 70370,61 грн здійснено відповідачем відповідно до абз 2 та 3 п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України згідно з якими ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, вчинені повторно протягом 1095 днів тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Однак посадовими особами відповідача в ході перевірки не було встановлено фактів щодо ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб позивачем, як податковим агентом.

Навпаки, як свідчить висновок на стор. 35 акту перевірки посадовими особами фіскального органу було встановлено порушення платником вимог п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.«а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, що полягають у несвоєчасному перерахуванні до бюджету узгоджених сум податку на доходи фізичних осіб, своєчасно утриманих з доходів працівників (а.с.27).

Відповідно до пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, податковий агент.

Згідно з п.п.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5, пп.168.1.6 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Для цілей цього розділу та п. 54.2 ст. 54 цього Кодексу під терміном «граничний термін сплати до бюджету податку» розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Як свідчить висновок акту перевірки посадовими особами фіскального органу було встановлено порушення платником вимог п.п. 168.1.2 ст. 168, пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, що полягають у несвоєчасному перерахуванні до бюджету узгоджених сум податку на доходи фізичних осіб, своєчасно утриманих з доходів працівників (а.с.27, 35).

Абзацом 1 п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, на підставі якої відповідач застосував до ПАТ «Овруцький хлібзавод» штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 70370,61 грн, визначено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, відповідно до змісту наведеної норми відповідальність за порушення, передбачене цієї статтею, може мати місце лише у разі, коли платник податків, в тому числі податковий агент, допустив бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто, взагалі не виконав зазначених обов'язків.

Однак, у спірному випадку ПАТ «Овруцький хлібзавод» не вчинив порушення, передбаченого ст. 127 Податкового кодексу України.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що у випадку порушення строків перерахування, утриманих сум податку на доходи фізичних осіб, до бюджету до порушника мають бути застосовані штрафні санкції, що передбачені п.126.1 ст.126 ПК України, відповідно до яких у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Нараховані та утримані позивачем, як податковим агентом, суми податку на доходи фізичних осіб є такими узгодженими сумами грошового зобов'язання на підставі п. 54.2 ст. 54 ПК України відповідно до якого грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розд. IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Враховуючи викладене, застосування відповідачем норми ст.127 Податкового кодексу України є протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2017 в частині збільшення суми грошового зобов"язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 70370,61 грн на підставі п.127.1 ст.127 ПК України підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

В силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 5286 грн підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства "Овруцький хлібзавод" (вул.Н.-Репкіна,10, м.Овруч, Житомирська область, 11101, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул.Ю.Тютюнника,7 м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 06.10.2017, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області () № від 06.10.2017 і № від 06.10.2017.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області () № від 06.10.2017 в частині збільшення суми грошового зобов"язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 70370,61 грн, у решті податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2017 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області () на користь Публічного акціонерного товариства "Овруцький хлібзавод" () судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 5286 (п"ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн 00 (нуль) коп.

Вступну та резолютивну частини рішення складено у нарадчій кімнаті і проголошено 22 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Рішення складене у повному обсязі 23 травня 2018 року