Справа № 814/1028/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 р. № 814/1028/18
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, вул. Молодіжна, 104, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

про:визнання протиправною відмову та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, та зобов'язання надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) орієнтовною площею 4,41 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що перебуває у користуванні ФГ ім. Щорса.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що відмова відповідача у наданні дозволу не містить посилання на невідповідність місця розташування земельної ділянки як підставу для прийняття такого рішення, тому є необгрунтованою та неправомірною.

Відповідач заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, оскільки

земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності, на яку позивач просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відсутня в переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам України у І кварталі 2018 року, оприлюдненому на офіційному веб-сайті Головного управління.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

22.11.2017 позивач звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель державної власності, що перебувають у ФГ ім. Щорса на праві постійного користування, зареєстрованого від 08.02.1995, в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

04.01.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області листом № Р-87/6-18-СГ відмовило позивачу, обгрунтувавши тим, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, не входить до переліку земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації в І кварталі поточного року на території Миколаївської області, тому не є можливим вирішення питання позивача. Також додатково позивача повідомлено, що при розгляді звернень перевага надається учасникам АТО.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Позивач при зверненні до відповідача надав всі вищезазначені документи.

Позивач є членом фермерського господарства імені Щорса, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Земельного кодексу України, громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

У листі від 04.01.2018 року № Р-87/6-18-СГ, надісланому позивачу, відповідач, з посиланням на ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відмовив у наданні дозволу, проте не зазначив законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Посилання відповідача на Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, затвердженої постановою КМУ від 07.06.2017 року № 413 не приймається судом до уваги, оскільки Земельним кодексом України, який має вищу юридичну силу, ніж Стратегія, передбачено, що єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації).

Посилання на норми Стратегії в цьому випадку недоречно, оскільки земельна ділянка, частину площі якої позивач просить передати їй у власність, знаходиться у користуванні Фермерського господарства імені Щорса, тому вона й не може бути віднесена до земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації в І кварталі поточного року.

Стосовно дискреційності повноважень та виключної компетенції відповідача щодо надання дозволу, Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 року по справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Судовий про збір розподіляється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. ОСОБА_2 Анатоліївни (вул. Молодіжна, 104, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, оформлену листом № Р-87/6-18-СГ від 04.01.2018.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати ОСОБА_1 (вул. Молодіжна, 104, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) орієнтовною площею 4,41 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що перебуває у користуванні ФГ імені Щорса на праві постійного користування.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34,м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) на користь ОСОБА_1 (вул. Молодіжна, 104, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією № 17 від 26.03.2018 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко