Справа № 826/12436/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Ісаєнко Ю.А., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» (надалі за текстом - «ФК «Княгиня Ярославна») звернулась до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.07.2017 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на прибуток на 831 534 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що проведеною Головним управлінням ДФС у місті Києві (надалі за текстом - «ГУ ДФС у м. Києві») перевіркою неправомірно встановлено заниження податку на прибуток, оскільки товариство залучає кошти в довірче управління, які не є об'єктом оподаткування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Зокрема, скаржник стверджує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки його доводам щодо особливостей здійснення розрахунків за операціями з управління фондом фінансування будівництва.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві, посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки, наполягає на тому, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 29.05.2017 р. по 02.06.2017 р. посадовцями ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФК «Княгиня Ярославна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. в рамках розгляду заперечень від 04.04.2017 р. № 266.

Результати перевірки оформлено актом № 602/26-15-14-06-02/32980889 від 12.06.2017р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст. 134 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») наслідок чого занижено податок на прибуток на 809 227 грн., у тому числі за 2015 р. на суму 720 000 грн. та за 2016 р. на суму 89 227 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Відповідно до Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ФК «Княгиня Ярославна» веде бухгалтерський облік згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та затвердженими міжнародними стандартами фінансової звітності.

Згідно наданих до перевірки оборотно-сальдових відомостей встановлено, що станом на 01.01.2014 р. у позивача обліковувалась кредиторська заборгованість з ПАТ «Уманьферммаш» в сумі 495 702 грн. 90 коп.

Статтею 14 ПК України визначено, що безнадійною, зокрема, є заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Міжнародним стандартом бухгалтерського обліку 37 передбачено, що забезпечення слід визнавати, якщо суб'єкт господарювання має існуюче зобов'язання (юридичне чи конструктивне) внаслідок минулої події.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю 1095 днів.

Таким чином, на думку відповідача, заборгованість, що обліковується у позивача на рахунку 631 є безнадійною.

Однак, в порушення вимог ПК України та Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 37 ФК «Княгиня Ярославна» не включила її до складу доходів.

Також, перевіркою встановлено, що відповідно до договору № 10/12 від 01.03.2012 р. ТОВ «Спецбудінвест-17» зобов'язалось надати позивачеві зворотну фінансову допомогу в межах 10 000 000 грн., а останній - повернути її до 31.12.2013 р.

По рахунку 6851 за 2014 р. у позивача обліковується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Спецбудінвест-17» в розмірі 4 000 000 грн.

Ця заборгованість не була погашена, проте в січні 2015 р. здійснено її коригування бухгалтерською проводкою.

Згідно договору № 4а-Спецбудінвест-17/19/2012 від 26.03.2013 р. ТОВ «Спецбудінвест-17» взяло на себе зобов'язання з передачі ФК «Княгиня Ярославна» коштів з метою отримання у власність об'єкта інвестування.

Разом з тим, кошти позивачеві перераховані не були.

Натомість, ФК «Княгиня Ярославна» та ТОВ «Спецбудінвест-17» уклали угоду, за умовами якої здійснили погашення взаємної заборгованості.

Разом з тим, заборгованість за договором зворотної фінансової допомоги не може бути погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки бухгалтерський та податковий облік операцій фонду фінансування будівництва та фінансової компанії ведеться окремо.

Відповідно до Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 32 фінансовий актив та фінансове зобов'язання слід згортати і чисту суму подавати в звіті про фінансовий стан, якщо і тільки якщо суб'єкт господарювання: а) на теперішній час має юридично забезпечене право на згортання визнаних сум; б) має намір або погасити зобов'язання на нетто-основі, або продати актив й одночасно погасити зобов'язання.

Із наведеного ГУ ДФС у м. Києві дійшло висновку про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування на суму 4 495 704 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2017 р., яким ФК «Княгиня Ярославна» збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на прибуток на 831 534 грн., у тому числі 809 227 грн. за основним платежем та 22 307 грн. за штрафними санкціями.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги ПК України та Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку.

На думку колегії суддів, зазначений висновок суду є наслідком неповного з'ясування судом обставин справи та неналежного застосування нормативно-правових актів, що регулюють ці правовідносини.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Порядок подання фінансової звітності визначено постановою Кабінету Міністрів України № 419 від 28.02.2000 р.

Пунктом 2 зазначеного Порядку передбачено, що фінансова звітність та консолідована фінансова звітність складаються за національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності відповідно до законодавства.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 12-1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 р. № 996-XIV публічні акціонерні товариства, банки, страховики, а також підприємства, які провадять господарську діяльність за видами, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, складають фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність за міжнародними стандартами. Підприємства, крім тих, що зазначені в частині другій цієї статті, самостійно визначають доцільність застосування міжнародних стандартів для складання фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності.

Підпункт «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає безнадійну заборгованість як заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно пункту 7 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку. Дохід 18 (МСБО 18) дохід - це валове надходження економічних вигід протягом періоду, що виникає в ході звичайної діяльності суб'єкта господарювання, коли власний капітал зростає в результаті цього надходження, а не в результаті внесків учасників власного капіталу.

У пункті 10 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку. 37 Забезпечення, умовні зобов'язання та умовні активи (МСБО 37) надано визначення термінів, що використовуються у ньому. Так, забезпечення - це зобов'язання з невизначеним строком або сумою. Зобов'язання - це існуюче зобов'язання суб'єкта господарювання, яке виникає в результаті минулих подій і погашення якого, за очікуванням, призведе до вибуття ресурсів суб'єкта господарювання, котрі втілюють у собі економічні вигоди. Подія, що зобов'язує - подія, що створює юридичне чи конструктивне зобов'язання, яке призводить до того, що суб'єкт господарювання не має реальної альтернативи виконанню зобов'язання.

Відповідно до підпункту «а» пункту 14 МСБО 37 забезпечення слід визнавати, якщо суб'єкт господарювання має існуюче зобов'язання (юридичне чи конструктивне) внаслідок минулої події.

Згідно пункту МСБО 37 минула подія, яка спричиняє появу існуючого зобов'язання, називається подією, яка створює зобов'язання. Щоб подія була такою, що створює зобов'язання, треба, щоб суб'єкт господарювання не мав реальної альтернативи і виконанню зобов'язання, створеного подією. Це відбувається лише: а) якщо виконання зобов'язання може бути примусово забезпечене в судовому порядку або б) у разі конструктивного зобов'язання, в якому подія (яка може бути дією суб'єкта господарювання) створює обґрунтоване очікування в інших сторін, що суб'єкт господарювання виконає своє зобов'язання.

Іншими словами, ресурси суб'єкта господарювання не можуть бути класифіковані як дохід до того часу, доки існує зобов'язання, що призведе до вибуття цих ресурсів.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.08.2007 р. між ФК «Княгиня Ярославна» та Центральним територіальним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України укладено договір про організацію спорудження об'єкту будівництва №15/2007/ФФБ.

За умовами цього договору позивач зобов'язався від власного імені та в інтересах довірителів замовити Центральному територіальному управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку в вул. Леніна, 102, в м. Умань, а останнє - самостійно, а також із залученням третіх осіб, збудувати та ввести його в експлуатацію.

Згідно наданих позивачем у суді апеляційної інстанції пояснень кредиторська заборгованість в сумі 495 702 грн. 90 коп. виникла в результаті того, що в межах зазначеного договору ФК «Княгиня Ярославна» підписувала із субпідрядником (ПАТ «Уманьферммаш») акти виконаних робіт, проте кошти в повному обсязі не перерахувала.

У контексті наведених положень МСБО 37 для вирішення питання чи є 495 702 грн. 90 коп. безнадійною заборгованістю та чи підлягають ці кошти віднесенню до складу доходу, вирішальним є з'ясування строку виконання позивачем зобов'язання перед ПАТ «Уманьферммаш».

Зазначена обставина ГУ ДФС у м. Києві під час перевірки не з'ясовувалась.

Разом з тим, за змістом пункту 9.5 Договору про організацію спорудження об'єкту будівництва № 15/2007/ФФБ від 24.08.2007 р. цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання зобов'язань або розірвання в порядку і на умовах ним передбачених.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що названий договір було розірвано.

Більш того, 21 червня 2017 р. Центральне територіальне управління капітального будівництва Міністерства оборони України направило ФК «Княгиня Ярославна» листа за № 7/110 у якому просило перерахувати кошти для погашення заборгованості перед ПАТ «Уманьфермаш».

Тобто, сторони підтвердили свої зобов'язання за договором № 15/2007/ФФБ від 24.08.2007 р.

Поряд з цим, сам договір не містить строків виконання зобов'язань.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приймаючи до уваги, що ПАТ «Уманьфермаш» не направляло позивачеві вимогу про сплату коштів, колегія суддів приходить до висновку, що ФК «Княгиня Ярославна» має існуюче зобов'язання яке може бути примусово забезпечене в судовому порядку, а відтак заборгованість у сумі 495 702 грн. 90 коп. не є безнадійною в розумінні підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України та не підлягає віднесенню до складу доходу.

Наведені вище положення підпункту «а» пункту 14 МСБО 37, згідно яким забезпечення слід визнавати, якщо суб'єкт господарювання має існуюче зобов'язання (юридичне чи конструктивне) внаслідок минулої події, підлягають застосуванню і до правової ситуації, яка виникла у зв'язку з зарахуванням позивачем зустрічних однорідних вимог.

Згадані приписи МСБО 37 підлягають застосування у системному зв'язку із положеннями Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку. Фінансові інструменти: подання. 32 (МСБО 32).

Так, підпунктом «а» пункту 42 МСБО 32 установлено, що фінансовий актив та фінансове зобов'язання слід згортати і чисту суму подавати в звіті про фінансовий стан, якщо і тільки якщо суб'єкт господарювання на теперішній час має юридично забезпечене право на згортання визнаних сум.

Із наведеного випливає, що фінансове зобов'язання не відображається в бухгалтерському обліку, якщо воно припинилось з підстав, установлених законодавством.

Матеріали справи свідчать, що 01 березня 2012 р. між позивачем та ТОВ «Спецбудінвест-17» укладено договір зворотної фінансової допомоги № 10/12.

За умовами цього договору ТОВ «Спецбудінвест-17» зобов'язалось надати позивачеві 10 000 000 грн. на строк до 31.12.2013 р.

Відповідно до платіжних доручень № 312 від 27.03.2012 р., № 313 від 27.03.2012 р., № 321 від 28.03.2012 р., № 322 від 28.03.2012 р., № 323 від 29.03.2012 р., № 324 від 29.03.2012 р., № 353 від 04.04.2012 р., № 354 від 04.04.2012 р., № 822 від 20.06.2012 р., № 823 від 20.06.2012 р. отримані кошти ФК «Княгиня Ярославна» направляла на фінансування будівництва в якості власних коштів.

Згідно договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 4а-Спецбудінвест-17/19/2012 від 26.03.2012 р. ТОВ «Спецбудінвест-17», з метою у отримання у власність об'єкта інвестування, передає позивачеві у довірчу власність кошти в сумі 5 990 400 грн., а ФК «Княгиня Ярославна» приймає їх для фінансування будівництва третього пускового комплексу житлового будинку з вбудованими приміщеннями по вул. Симоненка, 4а, в м. Вишгород, Київської області.

28 березня 2013 р. ТОВ «Спецбудінвест-17» та ФК «Княгиня Ярославна» склали акт про зарахування зустрічних однорідних вимог та протокол погашення взаємної заборгованості, якими припинено взаємну заборгованість сторін на 4 000 000 грн.: заборгованість позивача за договором зворотної фінансової допомоги № 10/12 від 01.03.2012 р. та заборгованість ТОВ «Спецбудінвест-17» за договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 4а-Спецбудінвест-17/19/2012 від 26.03.2012 р.

Оскільки за змістом пункту 42 МСБО 32 суб'єкт господарювання має право згорнути актив лише на підставах, установлених законом, ключовим у даній правовій ситуації є питання чи було у позивача законне право на залік зустрічних однорідних вимог та чи припинилось зобов'язання ФК «Княгиня Ярославна» перед ТОВ «Спецбудінвест-17» внаслідок складання акта про зарахування зустрічних однорідних вимог та протоколу погашення взаємної заборгованості

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно частини 1 статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Таким чином, позивач мав право на укладання угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, а її наслідком є припинення зобов'язання перед ТОВ «Спецбудінвест-17» у сумі 4 000 000 грн.

Помилковим є твердження відповідача, з яким погодився і суд першої інстанції, про те, що заборгованість за договором зворотної фінансової допомоги не може бути погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки бухгалтерський облік операцій фонду фінансування будівництва та ФК «Княгиня Ярославна» ведеться окремо.

У даній ситуації позивач утримав кошти від ТОВ «Спецбудінвест-17» та спрямував їх до фонду фінансування будівництва в якості власних коштів.

У свою чергу, у ТОВ «Спецбудінвест-17» існувала заборгованість перед ФК «Княгиня Ярославна» із внесення коштів до Фонду фінансування будівництва.

Тобто, виходячи з позиції ГУ ДФС у м. Києві, до угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог мав бути залучений і фонд фінансування будівництва.

Разом з тим, за визначенням наданим у статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19 червня 2003 р. № 978-IV фонд фінансування будівництва - це кошти, передані управителю ФФБ в управління, які використані чи будуть використані управителем у майбутньому на умовах Правил фонду та договорів про участь у ФФБ.

Згідно частини 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Таким чином, фонд фінансування будівництва це лише кошти передані управителю. Він не є юридичною особою та, відповідно, не набуває цивільних та обов'язків.

Водночас, стороною як за договором зворотної фінансової допомоги № 10/12 від 01.03.2012 р., так і за договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 4а-Спецбудінвест-17/19/2012 від 26.03.2012 р. є ФК «Княгиня Ярославна», а відтак останній і належить право вирішення питання про зарахування зустрічних однорідних вимог.

При цьому, згідно статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 р. № 996-XIV бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципі превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

З огляду на викладене судова колегія приходить до висновку, що ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2017 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 22 травня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя Ю.А.Ісаєнко