Справа № 812/990/18
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

24 травня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/990/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання Карча В.М.,

представника позивача Галкіна В.Л. (довіреність від 13.12.2017),

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2018 на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі відповідач, УПФУ в Попаснянському районі), в якому позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 01.12.2017 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гр. ОСОБА_1 », та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши при цьому до стажу роботи за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наступні періоди роботи: 03.02.1987 - 08.07.1987 - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею Шахти «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»; 09.07.1987 - 10.08.1987 - у якості учня підземного прохідника з повним робочим днем під землею Шахти «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»; 11.08.1987 - 02.11.1987 - у якості підземного прохідника з повним робочим днем під землею Шахти «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»; 15.11.1987 - 20.11.1989 - період строкової військової служби; 29.01.1990 - 29.07.1990 - у якості підземного прохідника з повним робочим днем під землею Шахти «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»; 30.07.1990 - 31.03.1991 - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею Шахти «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»; 26.09.2011 - 31.03.2012 - у якості прохідника з повним робочим днем під землею TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка»»; 01.04.2012 - 09.08.2012 - у якості прохідника з повним робочим днем під землею ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка»».

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 23.11.2017 останній звернувся до відповідача з заявою та необхідними документами для призначення пенсії, проте рішенням від 01.12.2017 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гр. ОСОБА_1 » відповідач відмовив у призначені пенсії, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Вважає, що таке рішення відповідача порушило право позивача на пенсійне забезпечення, оскільки в трудовій книжці позивача є всі відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, тому відсутні підстави для надання додаткових довідок.

Щодо не зарахування до стажу позивача період служби в лавах Радянської Армії зазначив, що цей період, окрім військового квитка, підтверджується записом у трудовій книжці та обліково-послужною карткою. Ці документи не містять виправлень та вказують на одні й ті ж дати служби, тому відсутні підстави для визнання запису у військовому квитку недійсним.

Відмова відповідача в зарахуванні періодів роботи позивача з 26.09.2011 по 31.03.2012 та з 01.04.2012 по 09.08.2012 спростовується даними персоніфікованого обліку, де у відповідні періоди проставлений спецстаж та зазначена дата наказу про атестацію робочих місць, а саме: наказ від 20.12.2010 № 146.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

23.04.2018 відповідач на адресу суду надав відзив на позовну заяву (арк. спр. 47-48), в обґрунтування якого зазначив, що 23.11.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу роботи. Спірний період роботи та служби відповідачем не зараховано до пільгового стажу, зокрема, через відсутність в трудовій книжці повної інформації про роботу на пільгових умовах на шахтах «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля», TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка»; через відсутність пільгових довідок, оскільки підприємства знаходяться на території, яка не контролюється українською владою; через відсутність атестації робочих місць; та через відсутність документів, підтверджуючих службу, оскільки дата призову на строкову військову службу здійснено іншими чорнилами та почерком. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному в позові.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-76 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 останній:

- з 01.09.1983 по 01.01.1987 навчався в ПТУ № 83 м. Золоте по професії електрослюсар підземний;

- 03.02.1987 позивача прийнято на роботу на шахту «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля» електрослюсарем підземним ІІІ розряду з повним робочим днем під землею, дільниця МД;

- 09.07.1987 ОСОБА_1 переведено учнем підземного прохідника з повним робочим днем під землею;

- 11.08.1987 переведено підземним прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- 02.11.1987 звільнено в зв`язку з призовом на військову службу;

- у період з 15.11.1987 по 20.11.1989 проходив службу в лавах Радянської Армії;

- 29.01.1990 прийнято на роботу в шахту «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля» прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- 30.07.1990 переведено підземним електрослюсарем третього розряду з повним робочим днем під землею, дільниця ПР-1;

- 31.03.1991 звільнено за власним бажанням;

- 11.10.1991 прийнято на роботу на Лисичанський завод ГТВ в цех автомобільного транспорту водієм автомобіля;

- 01.02.1993 звільнено за власним бажанням;

- 08.02.1993 прийнято на роботу на ВО «Первомайськвугілля» шахта «Тошківська» на посаду прохідником четвертого розряду з повним робочим днем під землею;

- 05.09.1995 звільнено за власним бажанням;

- 31.07.1996 прийнято на роботу на Лисичанський завод ГТВ в цех 18-прорезинених виробів і тканей сторожем-учнем оператора котельної;

- 19.02.1997 звільнено за власним бажанням;

- 18.10.2004 прийнято на роботу на ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» на посаду прохідника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- 31.10.2010 звільнено за власним бажанням;

- 04.02.2011 прийнято на роботу на ТОВ ВКФ «Горизонт-2008» прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті;

- 24.05.2011 звільнено за власним бажанням;

- 26.09.2011 прийнято на роботу на ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на підземній роботі;

- 01.04.2012 прийнято по переводу на роботу в ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на підземній роботі;

- 09.08.2012 звільнено за власним бажанням;

- 02.01.2013 прийнято на роботу в ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем під землею (арк. спр. 22-27).

23.11.2017 позивач звернувся до УПФУ в Попаснянському районі з заявою про призначення пенсії за віком (арк. спр. 51).

Рішенням від 01.12.2017 УПФУ в Попаснянському районі відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу (арк. спр. 50-51).

Відповідно до оскарженого рішення відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 на час звернення має загальний стаж роботи 21 рік 03 місяці 24 дні, в тому числі на пільгових умовах згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 13 років 02 місяці 28 днів. Так, до пільгового стажу відповідачем зараховано періоди роботи з 08.02.1993 по 05.09.1995, з 18.10.2004 по 31.10.2010 та з 02.01.2013 по 21.11.2017 на шахті «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»; період роботи з 04.02.2011 по 24.05.2011 на підприємстві ТОВ «ВКФ «Горизонт-2008»; час навчання з 01.09.1983 по 10.01.1987.

При цьому, згідно з оскарженим рішенням УПФУ в Попаснянському районі не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 такі періоди роботи:

- з 03.02.1987 по 02.11.1987 та з 29.01.1990 по 31.03.1991 на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля» у зв`язку з відсутністю пільгових довідок, оскільки підприємства знаходяться на території, яка не контролюється українською владою, а органи виконавчої влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень на тій території і не мають доступу до архівів установ та підприємств;

- з 26.09.2011 по 31.03.2012 у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць, так як згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу по спецстажу підприємство TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» звітувало про роботу по ст. 13 «A1», відповідно до якої право на пенсію за віком па пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах за списком № 1 і за результатами атестації робочих місць;

- з 01.04.2012 по 09.08.2012 в зв`язку з відсутністю атестації робочих місць, так як згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу по спецстажу підприємство ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» звітувало про роботу по ст. 13 «A1», відповідно до якої право на пенсію за віком па пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах за списком № 1 і за результатами атестації робочих місць, а також в зв`язку з тим, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» не займалось видобутком вугілля, а займалось будівництвом інших споруд, н.в.і у., код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи, код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи, код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

- з 15.11.1987 по 20.11.1989 до загального страхового стажу не зараховано період строкової військової служби, оскільки дата призову на строкову військову службу здійснено іншими чорнилами та почерком.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788.

Статтею 14 Закону № 1788 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03.02.1987 по 02.11.1987 та з 29.01.1990 по 31.03.1991 на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля», суд зазначає таке.

Як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу відповідач посилається на відсутність пільгових довідок, оскільки підприємство знаходяться на території, яка не контролюється українською владою, а органи виконавчої влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень на тій території і не мають доступу до архівів установ та підприємств.

Також в оскарженому рішенні відповідач посилається на те, що записи трудової книжки не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля», тому з посиланням на п. 20 Порядку № 637 вважає, що для підтвердження спеціального трудового стажу позивач повинен був надати уточнюючу довідку підприємства.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивача в спірний період ОСОБА_1 працював на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля» на таких посадах: електрослюсар підземний ІІІ розряду з повним робочим днем під землею, дільниця МД; учень підземного прохідника з повним робочим днем під землею; прохідник підземний п`ятого розряду з повним робочим днем під землею; підземний електрослюсар третього розряду з повним робочим днем під землею, дільниця ПР-1.

Таким чином, судом установлено, що в спірний період (який не зараховано позивачу до пільгового стажу) ОСОБА_1 працював на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля» повний робочий день на підземних роботах.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Суд зазначає, оскільки статтею 14 Закону № 1788 прямо визначено, що порядок пенсійного забезпечення поширюється, зокрема, на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах, тому відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 за спірний період, суд вважає, що трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, а тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками є зайвим.

Таким чином, посилання відповідача на ту обставину, що для підтвердження пільгового стажу необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку № 637, суд не бере до уваги, оскільки робота позивача з повним робочим днем під землею у спірний період підтверджується записами в трудовій книжці.

Отже, незарахування відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03.02.1987 по 02.11.1987 та з 29.01.1990 по 31.03.1991 на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля» є безпідставним.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 26.09.2011 по 31.03.2012 на TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» та з 01.04.2012 по 09.08.2012 на ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», суд зазначає таке.

Як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу відповідач посилається на відсутність атестації робочих місць, оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу по спецстажу вищевказані підприємства звітували про роботу по ст. 13 «A1», відповідно до якої право на пенсію за віком па пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах за списком № 1 і за результатами атестації робочих місць. Окрім того, відповідач зазначив, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» не займалось видобутком вугілля, а займалось будівництвом інших споруд, н.в.і у. код КВЕД 42.99, електромонтажні роботи код КВЕД 43.21, інші будівельно-монтажні роботи код КВЕД 43.29, вантажний автомобільний транспорт код КВЕД 49.41.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383 якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788 та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах є записи в його трудовій книжці, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

При цьому суд зазначає, що позивач працював за професіями, які віднесені до списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці від 16.01.2003 № 36 і дають право на пенсію.

Наведене свідчить про наявність у позивача права на пенсію на пільгових умовах.

Разом з тим, судом приймається до уваги, що позивач на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії та на час розгляду судом справи по суті не має можливості надати належні уточнюючі довідки, які вимагаються відповідачем, за незалежних від волі позивача причин, так як відповідне підприємство розташоване у м. Донецьку, яке згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р віднесено до переліку населених пунктів, на території який органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Тобто, отримати відповідні довідки вказаного підприємства позивачем в будь-який спосіб неможливо. Окрім того, вимога відповідача про надання такої довідки є необґрунтованою, оскільки в розумінні п. 20 Порядку № 637 така довідка надається лише в випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, а в даному випадку всі відповідні записи, які дають право позивачу на оформлення пільгової пенсії, в трудовій книжці позивача наявні.

Суд зазначає, що стаж роботи позивача на посаді прохідника п`ятого розряду з повним робочим днем на підземній роботі на TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» та на ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» підтверджений належними записами в трудовій книжці позивача.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень абз. 7 пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 у 2000-2017 роки підтверджується загальний стаж і спеціальний стаж позивача.

Так, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) встановлено, що 2011 рік (10-12 місяці) (ідентифікаційний код страхувальника 36062187), та 2012 рік (1-3 місяці) (ідентифікаційний код страхувальника 36062187) (4-8 місяці) (ідентифікаційний код страхувальника 38082708) зараховано позивачеві, як спецстаж за кодом ЗП3013А1. Наказ про атестацію робочих місць від 20.12.2010 № 146 (арк. спр. 36-38).

Таким чином, на виконання пункту 10 Порядку № 383 стаж роботи позивача зі шкідливими і важкими умовами праці підтверджено трудовою книжкою, в якій містяться всі необхідні відомості, що визначають право ОСОБА_1 на пенсію на пільгових умовах, а інформація про проведення атестації на відповідному робочому місці підтверджена індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5), що в свою чергу, узгоджується з положеннями абз. 7 пункту 20 Порядку № 637.

За таких обставин, надання позивачем уточнюючої довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку № 637, не є обов`язковим.

Щодо посилання відповідача на те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» не займалось видобутком вугілля, судом до уваги не береться, оскільки спірний стаж роботи позивача з повним робочим днем під землею підтверджено його трудовою книжкою, яка в розумінні частини першої статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону № 1788 та пункту 1 Порядку № 637 є основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв`язку з знаходженням підприємств на території, непідконтрольній Українській владі та не перереєстрації його на території, підконтрольній Українській владі.

Відтак, незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 26.09.2011 по 31.03.2012 на TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» та з 01.04.2012 по 09.08.2012 на ВП «Управління підземних гірничо-монтажних та підготовчих робіт» TOB «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» також є безпідставним.

Щодо не зарахування відповідачем до загального страхового стажу періоду строкової військової служби з 15.11.1987 по 20.11.1989 суд зазначає таке.

Як на підставу для відмови в зарахуванні до загального страхового стажу відповідач посилається на те, що дата призову на строкову військову службу здійснено іншими чорнилами та почерком.

Судом установлено, що відповідно до військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_2 останній призваний на військову службу 15.11.1987 та звільнений з неї 20.11.1989 (арк. спр. 17-19).

Відповідно до обліково-послужної картки Форми № 6 ОСОБА_1 прибув до РВК для відправки до частини 15.11.1987 (арк. спр. 20-21).

Також відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 останній у період з 15.11.1987 по 20.11.1989 проходив службу в лавах Радянської Армії.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності підтверджують той факт, що позивач у період з 15.11.1987 по 20.11.1989 дійсно проходив службу у складі Збройних сил СРСР.

Разом з цим, матеріали справи не містять, а суд не знаходить підстав вважати записи у військовому квитку недійсними чи підробленими. Жодних зовнішніх ознак (витирання, виправлення, замазування тощо), які б указували на можливе підроблення цього запису, суд не знайшов. Записи завірені підписом командира військової частини та печаткою військової частини, а тому підстав ставити під сумнів відомості, що містяться у військовому квитку та трудовій книжці суд не знаходить.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788 у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Також частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Виходячи із навчених норм законодавства, враховуючи те, що позивач проходив службу у складі Збройних сил СРСР у період з 15.11.1987 по 20.11.1989, що підтверджується записами у військовому квитку, обліково-послужній картці та трудовій книжці, суд вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано цей період до загального трудового стажу.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст. 14 Закону № 1788, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо). Суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке дає позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах суд зазначає, що відсутність у позивача уточнюючих довідок про характер роботи та характеристики виконуваної роботи, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, а відомості про проведення атестації робочих місць підтверджена індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5).

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формамдискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обстави суд дійшов висновку, що рішення відповідача, яким не зараховано до пільгового стажу позивача періоду роботи з 03.02.1987 по 02.11.1987, з 29.01.1990 по 31.03.1991, з 26.09.2011 по 31.03.2012, з 01.04.2012 по 09.08.2012, а також періоди роботи які відносяться до загального трудового стажу з 15.11.1987 по 20.11.1989, та яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, було прийнято відповідачем з порушенням принципів, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Так, відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 3 Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За таких обставин суд вважає, що рішення відповідача від 01.12.2017 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 є протиправним та таким, яке слід скасувати.

Також для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне зобов`язати УПФУ в Попаснянському районі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2017 про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду по даній справі, а тому позовні вимоги в цій частині також слід задовольнити.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 704,80 грн судового збору (арк. спр. 2).

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі суд дійшов висновку, що всі судові витрати в сумі 704,80 грн, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 01.12.2017 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2017 про призначення пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (ідентифікаційний код 21792608, місцезнаходження: 93300, Луганська область, м. Попасна, вул. Шкільна, буд. 2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя І.О. Свергун