Справа № 310/4214/17(2-а/310/145/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2018 року справа № 310/4214/17(2-а/310/145/17)
головуючий суддя І інстанції - Черткова Н.І.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Іванов С.М.

судді: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року у справі № 310/4214/17 (2-а/310/145/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просив, з урахуванням уточненої позовної заяви:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ та постановою КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, яка набрала чинності з 01.01.2012 року, за період з 23.07.2011 року по 21.11.2016 року;

- зобов'язати відповідача провести позивачу нарахування та виплату (з урахуванням проведених виплат) державної та додаткової пенсії у відповідності до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ та згідно постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, за період з 23.07.2011 року по 21.11.2016 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнати дії протиправними та зобов'язати вчинити дії відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пенсійним органом на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 року нараховувалась пенсія у розмірі 7040, 60 грн., але виплачувалась тільки у розмірі 1642,60 грн., а з 01.01.2012 року нараховувалась у розмірі 3836,43 грн., а виплачувалась у розмірі 2096 грн., чим порушено приписи ст. 124 Конституції України.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність поданої апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване судове рішення. Зауважено, що позовні вимоги стосовно нарахування та виплати позивачу державної та додаткової пенсії у відповідності до приписів Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 15.03.1995 року та у відповідності до постанови КМУ «Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210 з 01.01.2012 року по 21.11.2016 року вже вирішено в судовому порядку постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2010 року у справі № 2а-9695/10. При цьому у відповідності до ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02.09.2011 року роз'яснено, що перерахунок пенсії слід провести до змін в законодавстві, а тому пенсійним органом правомірно виконано рішення суду по 22 липня 2011 року та за періоди з 19.02.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року ОСОБА_1 нараховано доплату за рішенням суду у розмірі 192 066,99 грн. Зазначено, що приписами чинного законодавства визначено, що фінансування цих виплат здійснюється з Державного бюджету, разом з тим, з вересня 2011 року кошти на здійснення виплат за рішенням суду до відповідача не надходило. На виконання п. 10 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року № 440, та повідомлення відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 14.11.2014 року № 10/2-16/9451, яке надійшло до відповідача 28.11.2014 року, останнім у встановлені терміни надано довідку № 11092/07 від 04.12.2014 року про здійснення нарахування на виконання рішення суду на суму 199 066,99 грн., при цьому така сума з часу нарахування не є боргом Пенсійного фонду України, а є боргом держави. Також наголошено на тому, що на підставі заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 29.11.2016 року, відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в строки, встановлені ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач та його представник в судовому засіданні просили задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останнього.

Клопотання Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю направлення в судове засідання представника управління, на переконання колегії суддів апеляційного суду, є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на необґрунтованість останнього та з урахуванням приписів ст. 309 КАС України.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, згідно огляду МСЕК з 10.11.1994 року йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, а з 15.03.1995 року була встановлена II група інвалідності.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Бердянську Запорізької області про визнання дій неправомірними по відмові у перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, був задоволений частково та визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду у м. Бердянську Запорізької області по відмові у перерахунку основної та додаткової пенсії, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, інваліда ІІ групи, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Бердянську Запорізької області нарахувати з 19.02.2007 року та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75%, виходячи з розміру мінімальних пенсій за віком, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». В іншій частині позову було відмовлено.

Резолютивна частина постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2010 року не містила кінцевого періоду нарахування пенсії позивачу, тому як суд враховував той факт, що інвалідність встановлена безстроково, тому призначення та виплата йому пенсії повинні носити безстроковий характер.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 року, постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2010 року в частині нарахування та виплати основної та додаткової пенсії у відповідності до ст. ст. 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року скасовано, в іншій частині постанову суду першої інстанцї залишено без змін.

10 липня 2012 року Вищим адміністративним судом України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління пенсійного фонду України у м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду від 10 грудня 2010 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

05 червня 2012 року позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з заявою про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 року у справі 2а-9695/10, відносно зазначення кінцевої дати, до якої потрібно провести перерахунок пенсії, але Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, ухвалою від 10 грудня 2013 року відмовив у роз'ясненні постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року.

Оскільки постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла до управління 02.09.2011 року, а ухвала про роз'яснення судового рішення - 06.09.2011 року, перерахунок пенсії виконано у вересні 2011. Списки на виплату пенсії та доплат до неї, згідно рішень суду на вересень місяць були вже сформовані, тому доплата за рішенням суду по справі № 2а-9695/10 за періоди з 19.02.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 22.07.2011 р., яка склала 192066,99 грн., нарахована ОСОБА_1 на відомість станом на 24.10.2011 року.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31.05.2016 року у справі № 2-а-9695/16 (6-а/310/17/16) заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - задоволено.

Виконавчий лист, виданий 30 листопада 2011 року у справі № 2а-9695/2010 на підставі постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2010 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянськ Запорізької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - визнано таким, що не підлягає виконанню.

У виконавчому листі, виданому 29 серпня 2011 року у справі № 2а-9695/2010 на підставі постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2010 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянськ Запорізької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - виправлено помилку, допущену при його оформленні,-

в графі «Суд вирішив:» зазначено резолютивну частину рішення наступного змісту:

«Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянськ Запорізької області нарахувати з 19 лютого 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

в графі: «ВИКОНАВЧИЙ ЛИСТ ВИДАНИЙ» після цифр та слів: « 29.08.2011 року» доповнити текстом наступного змісту:

«на підставі постанови Бердянського міськрайонного суду від 10 грудня 2010 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року».

Поновлено ОСОБА_1 строк для пред'явлення виконавчого листа, виданого 29 серпня 2011 року на підставі постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2010 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року у справі № 2а-9695/2010 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянськ Запорізької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Допущено заміну сторони виконавчого провадження згідно виконавчого листа у справі № 2а-9695/2010, виданого 29 серпня 2011 року, а саме боржника - Управління Пенсійного фонду України в місті Бердянську та Бердянському районі Запорізької області, його правонаступником Бердянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Визнання протиправними дій пенсійного органу щодо нарахування позивачу державної та додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання виплатити відповідні суми за період з 22.07.2011 року по 22.11.2016 року і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійним органом не було вчинено жодних протиправних дій та вчинено усіх залежних від нього дій щодо нарахування та виплати позивачу належних йому виплат.

З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду частково не погоджується з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в ході судового розгляду позивач не погоджується саме з протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, та просить зобов'язати пенсійний орган здійснити нарахування та виплату державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ за період з 23.07.2011 року по 22.11.2016 року. При цьому позовні вимоги ОСОБА_1 не поширюються на період до 22.07.2011 року, оскільки стосовно відповідного періоду вже існує судове рішення, яке набрало законної сили, та виконано пенсійним органом в частині нарахування відповідних сум.

Разом з тим, судом першої інстанції помилково була надана правова оцінка саме діям пенсійного органу стосовно виконання останнім відповідних судових рішень відносно позивача щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ за період до 22.07.2011 року, включно.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ за період з 23.07.2011 року по 22.11.2016 року, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В свою чергу, частиною 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54 цього Закону встановлено, що особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

При цьому, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 28 Закону України № 1058-IV від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно положень статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2010 року № 2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік (пункт 7 Закону № 3491-VI).

На виконання пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Отже, у зв'язку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акта застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23 липня 2011 року здійснюються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 у справі № 1-11 пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення деяких статей Конституцій України, Бюджетного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України суд розтлумачив, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

01 січня 2012 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», пунктом 3 Розділу Прикінцевих положень якого передбачено, що у 2012 році норми і положення, зокрема, статті 39, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

На виконання вимог зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 01 січня 2012 року.

В свою чергу, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року не містить обмежень щодо застосування Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і статей 50, 54 цього Закону.

Отже, з 1 січня 2014 року діяли положення статей 50, 54 Закону № 796-XII, відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлений зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами II групи і віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Поряд з цим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VII, який набрав чинності 03 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VII, застосуванню підлягають положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 03 серпня 2014 року - відповідні положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім цього, Законом № 76-VІІІ від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначення та мінімальні розмірі пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України. Закон набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Редакція статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ є діючою на час виникнення між сторонами спірних правовідносин та неконституційною не визнавалась.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 року пенсійним органом проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії за період з з 19.02.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року.

При цьому визначені зазначеним судовим рішенням розміри пенсії застосовувались відповідачем лише до 22.07.2011 року, тобто до набрання чинності постановою КМ України від 06.07.2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", якою були змінені розміри відповідних виплат.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що статтею 22 Загальної декларації прав людини визначено, що розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються виходячи з фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини в рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини в значній мірі залежить від положення в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач правомірно з 22.07.2011 року припинив виплату пенсії позивача в розмірах, визначених судовим рішенням, однак протиправно не відновив ці виплати з 01.01.2014 року у раніш визначеному розмірі відповідно до вимог Закону № 796 - ХІІ, та не виплачував пенсію у такому розмірі до 02.08.2014 року, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині, що було залишено поза увагою судом першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст.315, ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року у справі № 310/4214/17 (2-а/310/145/17) - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров'ю, у меншому розмірі, ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, включно.

Зобов'язати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату (з урахуванням проведених виплат) державної та додаткової пенсії у відповідності до положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, включно.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку у відповідності до приписів ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 травня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко