Справа № 587/517/16-а
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/517/16-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., за участю представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи та відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради до Сумської міської ради, Сумського міського голови, виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про визнання протиправними і скасування рішень та розпоряджень субєкта владних повноважень, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та Незалежна професійна спілка Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради звернулись до суду з адміністративним позовом до Сумської міської ради, Сумського міського голови, виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про визнання протиправними і скасування рішень та розпоряджень субєкта владних повноважень. В ході розгляду справи адвокат ОСОБА_1, яка представляє інтереси позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а також Незалежна професійна спілка Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради уточнили позовні вимоги, просили постановити рішення про визнання протиправними і скасування рішень та розпоряджень субєкта владних повноважень, поновлення на роботі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що 27.01.2016 року Сумською міською радою було прийнято рішення №254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», яким припинено шляхом ліквідації Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, що стало підставою для звільнення з роботи працівників всього Департаменту, в тому числі ОСОБА_5 - з посади заступника директора Департаменту-начальника управління архітектури та містобудування-головного архітектора Сумської міської ради: ОСОБА_6 з посади головного спеціаліста відділу договорів та контролю платежів департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради. Позивачі вважали вказане рішення відповідача незаконним, а, відповідно, і таким, що не може бути підставою для звільнення позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з займаних посад, оскільки Сумська міська рада під час прийняття оскаржуваного рішення порушила встановлений для регуляторних актів порядок оприлюднення та прийняття. Крім того, на підставі вищезазначеного рішення №254-МР, 02 лютого 2016 року Сумський міський голова, перебравши на себе повноваження Сумської міської ради, виніс розпорядження № 45-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради», яким самостійно затвердив нову чисельність та штат апарату департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Позивачі вважали вищезазначені розпорядчі акти незаконними, оскільки міська рада порушила процедуру розгляду та прийняття проекту оскаржуваного рішення, встановлену Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а міський голова вийшов за межі наданих йому повноважень, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Посилаючись на ці обставини, позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 та Незалежна професійна спілка Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради просили постановити рішення про визнання протиправними і скасування рішення Сумської міської ради №254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», розпорядження № 45-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради», поновлення на роботі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, стягнення за користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_7 підтримала вимоги позивачів в повному обсязі.

Представник Сумського міського голови та Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради до Сумської міської ради ОСОБА_3 вважав позовні вимоги безпідставними і просив відмовити в задоволенні позову.

Представник Сумської міської ради ОСОБА_2 вважав, що оспорювані акти субєкта владних повноважень прийняті у відповідності з діючим законодавством, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник виконкому Сумської міської ради в судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що у відповідності з розпорядження Сумського міського голови від 6 лютого 2014 року №57-к ОСОБА_5 працював на посаді заступника директора Департаменту-начальника управління архітектури та містобудування-головного архітектора Сумської міської ради.

Згідно до наказу департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 1 грудня 2014 року №144-к ОСОБА_6 працює на посаді головного спеціаліста відділу договорів та контролю платежів департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

04.03.2016 року позивачів ознайомлено з попередженнями про звільнення з займаних посад: ОСОБА_5- листом Виконавчого комітету Сумської міської ради від 03.02.2016 року вих. № 517/03.02.02.-17 за підписом Сумського міського голови ОСОБА_8; ОСОБА_6 листом департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради б/н, без дати, за підписом голови ліквідаційної комісії департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради ОСОБА_9

У відповідності з рішенням комісії з ліквідації комісії департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом №2 від 06 травня 2016 року ОСОБА_6 звільнена з посади головного спеціаліста відділу договорів та контролю платежів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради( т. 1 ар. с. 156).

У відповідності з розпорядженням Сумського міського голови № 198-К від 06 травня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_5Б.»., у відповідності з рішенням Сумської міської ради «254-МР від 27 січня 2016 року та розпорядженням міського голови від 2 лютого 2016 року №45-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради», ОСОБА_5 звільнений з посади заступника директора департаменту містобудування та земельних відносин - начальника управління архітектури та містобудування Сумської міської ради з 06 травня 2016 року ( т.1 ар.с. 157).

В усіх вищевказаних попередженнях підставою для звільнення позивачів із займаних ними посад в департаменті, визначено ліквідацію департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, яка відбувається згідно до рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254 МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», а відносно позивача ОСОБА_5 додатково зазначено підставою - розпорядження міського голови від 02.02.2016 року № 45 к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради (зі змінами).

Зазначені позивачі, як працівники департаменту, а також інші працівники департаменту, є членами Незалежної професійної спілки департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Відповідно до Конституції України (пункт 15 частини першої статті 92, частина четверта статті 141, стаття 146) засади місцевого самоврядування, питання формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування, зокрема статус виконавчих органів ради та їх повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації, визначаються законом.

Згідно із частиною першою статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон) виконавчими органами сільських, селищних, міських рад є їх виконавчі комітети, а також відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

При цьому, міська рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, міському голові. Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади міським головою одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади. Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2016 року Сумською міською радою було прийнято рішення №254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності».

Як вбачається з ОСОБА_9 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 19.02.2016 року перебуває у стані припинення та працює комісія з ліквідації (реорганізації) виконавчих органів Сумської міської ради, що була утворена вищевказаним рішенням. Крім того, у ОСОБА_9 містяться відомості, що особою, уповноваженою представляти юридичну особу, є ОСОБА_9 - голова комісії з припинення або ліквідатор.

Даним рішенням було передбачено:

- припинення шляхом ліквідації департаменту містобудування та земельних

відносин Сумської міської ради (п. 3.2.1 п. 3.2 п. 3);

*утворення комісії з ліквідації виконавчих органів Сумської міської ради, зазначених у п. 3.2, тобто департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (п. 4 та додаток N° 2 до рішення);

*проведення організаційно-правових заходів щодо проведення вивільнення працівників виконавчих органів Сумської міської ради та внесення змін до положень про виконавчі органи, зокрема департаменту містобудування та земельних відносин (п. 6.1. п. 6);

*утворення департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (з правом юридичної особи) (п. 3.1.1 п. 3.1 п. 3);

*утворення управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) (п.3.1.2 п. 3.1 п. 3);

затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради згідно додатку № 1 до рішення, яку увести в дію з 05 травня 2016 року, відповідно до якої раніше структурний підрозділ департаменту, що ліквідується - Управління архітектури та містобудування створюється як самостійна юридична особа у складі виконавчих органів міської ради, а структурний підрозділ - Управління земельних відносин переходить до складу новоствореного виконавчого органу - Департаменту забезпечення ресурсних платежів (п. 1 та п. 1,7 додатку № 1 до рішення).

З змісту зазначеного рішення вбачається, що функції департаменту містобудування та земельних відносин фактично передаються до новостворених структурних підрозділів:

*в частині регулювання земельних відносин функції передають до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради;

*в частині регулювання питань архітектури та містобудування функції покладаються на Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради.

30 березня 2016 року Сумською міською радою прийнято рішення № 531-МР «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради», в якому наведено ідентичний перелік завдань та функцій у сфері регулювання земельних відносин, які раніше покладалися на департамент, що ліквідується.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі послались, зокрема, на те, що оскаржувані рішення Сумської міської ради є регуляторними актами, отже, мають відповідати ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», оскільки направлені на врегулювання господарських та адміністративних правовідносин, а тому відповідно до вимог даного закону Сумська міська рада не мала законних підстав ухвалювати їх без проведення аналізу зауважень, пропозицій громадськості, без дослідження їх регуляторного впливу та доцільності відмови від виконання покладених на департамент, що ліквідується, завдань та функцій і передачі їх новоствореним виконавчим органам. Позивачі вважали, що оспорюванні рішення суперечать чинному законодавству.

Незалежна професійна спілка департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради в обґрунтування вимог послалась на порушення відповідачами її права на здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки, які проходять службу в департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, зокрема позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6та права на здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю. Ці права гарантовані Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч. 2 ст. 494 КЗпП України, а прийняття та реалізація оскаржуваного рішення зачіпає права, свободи та інтереси безпосередньо членів профспілки, які проходять службу в департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради. Незалежна професійна спілка департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради послалась на вимоги ст. 494 КЗпП України та вимоги ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», якими передбачено, зокрема, що ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов'язаних з вивільненням працівників.

У разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень, надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Щодо позиції позивачів про те, що оскаржувані рішення Сумської міської ради є регуляторними актами, отже, мають відповідати ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», суд виходить з наступного.

Суд вважає, що рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року № 254-МР та від 30 березня 2016 року № 531-МР не містять норм регуляторного характеру, а тому їх прийняття не потребувало реалізації процедур, передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», оскільки відповідно до цього Закону регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який (або окремі положення якого) спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Про те, що оскаржувані рішення не є регуляторними актами, погодилась і Державна регуляторна служба України, у листі якої на адресу виконкому Сумської міської ради зазначено, що з врахуванням вимог статті 1 Закону України» про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» оспорювані рішення міської ради не містять норм регуляторного характеру і їх прийняття не потребувало реалізації передбачених цим Законом процедур( т.1 ар.с. 157, 158).

Оспорюючи законність рішень суб*єкта владних повноважень, які стали підставою для незаконного звільнення позивачів, а саме рішення Сумської міської ради №254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», розпорядження № 45-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради», позивачі послались на те, що ухвалою Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/769/16-а від 29 квітня 2016 року зупинено дію вищезазначеного рішення міської ради, у тому числі в частині, що стосується ліквідації департаменту та можливості роботи ліквідаційної комісії, а також зупинено дію вищевказаного розпорядження міського голови..

З огляду на ст. 118 КАС України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дана ухвала підлягала обовязковому та негайному виконанню всіма особами.

Проте, 06 травня 2016 року, в період зупинення дії оскаржуваного рішення міської ради та розпорядження міського голови:

- Сумський міський голова прийняв розпорядження № 198-к «Про звільнення ОСОБА_5Б.», за яким ОСОБА_5 звільнено з роботи з посади заступника директора містобудування та земельних відносин начальника управління архітектури та містобудування через ліквідацію даного департаменту та скорочення його посади на підставі оскаржуваних позивачами та зупинених судом рішення міської ради і розпорядження міського голови.

- Комісія з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради прийняла рішення, яким звільнила ОСОБА_10 з роботи з посади головного спеціаліста відділу договорів та контролю платежів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради у звязку з ліквідацією департаменту, виклавши його на офіційному бланку департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради; таким чином, в даному випадку ліквідаційна комісія, приймаючи рішення про звільнення, діяла від імені департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Оспорюваним рішенням під час вирішення багатьох інших спорів, повязаних з порушенням трудових прав працівників департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, надавалася оцінка різними судовими інстанціями. Оскільки оспорювані рішення стали підставою для звільнення позивачів з заманих посад, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 27.05.2014 року (справа №21-108а14), яка є обов'язковою для застосування, на суди покладено обов'язок не тільки перевірки процедури звільнення працівника, а й обов'язок по перевірці законності правового акту, що став підставою для ліквідації та наступного звільнення працівника, так як ці підстави взаємопов'язані.

Оскільки в даному випадку питання ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин врегульовано як рішенням №254-МР, так і рішенням №735-МР, то суд зобов'язаний дослідити обставини щодо законності обох правових актів.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, мають перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам, у тому числі, чи прийняті вони з метою, з якою це повноваження надано.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Рішення №254-МР, яке стосується ліквідації та реорганізації виконавчих органів, Сумська міська рада прийняла 27.01.2016 року, а в подальшому, оскільки більша частина положень цього рішення була зупинена Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 29.04.2016 року, то органом місцевого самоврядування прийнято рішення №735-МР від 04.05.2016 року, яким рішення №254-МР викладено в новій редакції.

При співставленні текстів вказаних рішень, судом встановлено, що рішення №735-МР відрізняється від рішення №254-МР лише тим, що воно було доповнено пунктами, якими врегульовано трудові права ОСОБА_11 і ОСОБА_12 а також збільшено загальну штатну чисельність апарату та виконавчих органів Сумської міської ради з 640,75 штатних одиниць (згідно рішення №254-МР) на 665,75 (згідно рішення №735-МР). Решта тексту рішення №735-МР від 04.05.2016 року повністю дублює редакцію рішення №254-МР і зміст є тотожним зі змістом рішення №254-МР від 27.01.2016 року.

Крім того, зміст рішення №735-МР (який повністю відтворює текст рішення №254-МР) вказує на те, що Сумська міська рада повинна була розпочати процедуру ліквідації/реорганізації своїх виконавчих органів з самого початку, тобто, з затвердження нового штатного розпису, утворення нової комісії з ліквідації/реорганізації, попередження працівників про можливе вивільнення та пропозиції їм посад тощо, оскільки в рішенні №735-МР знову закріплені положення про утворення, припинення та реорганізацію виконавчих органів, утворення комісії з ліквідації/реорганізації, а також необхідності вжиття організаційно-правових заходів щодо переведення, вивільнення працівників.

Проте, фактично утворені згідно рішення №254-МР органи та ліквідаційна комісія не припинили свою роботу у зв'язку з прийняттям рішення №735-МР, а продовжили діяти.

Вищезазначені дії відповідача щодо проведення ліквідації/реорганізації виконавчих органів, як і саме рішення №735-МР від 04.05.2016 року, на думку суду, не відповідають критеріям обґрунтованості та дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілям, на досягнення яких спрямоване рішення.

Слід зазначити і про те, що згідно преамбули рішення №254-МР та преамбули рішення №735-МР, метою їх прийняття є оптимізація роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради, необхідність підвищення ефективності роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради, а також раціонального використання матеріальних, фінансових та людських ресурсів.

У той же час, судами різних інстанцій було встановлено, що прийняття вказаних рішень фактично потягло за собою попередження та звільнення 33 працівників Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, в тому числі і позивачів по справі, ліквідацію вказаного департаменту, але ані в самому рішенні, ані в поданих доказах не міститься обґрунтування того, в чому ж саме полягає оптимізація роботи виконавчих органів, яка досягнута ефективність в роботі виконавчих органів та в чому полягала раціональність у використанні людських ресурсів.

Тому суд вважає, що відповідачами не доведено, що оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішень, які стали підставою для ліквідації виконавчих органів міської ради та звільнення позивачів, а також, діючи на виконання зобов'язань, які покладені на суд в силу вимог пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», судами аналізувались питання чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, суд бере до уваги позицію, висловлену Верховним Судом України у постановах від 17 жовтня 2011 року (справа № 21-237а11), від 16 жовтня 2012 року (справа № 21-267а12) та від 27.05.2014 року (справа №21-108а14), які є остаточними та обов'язковими для застосування судом, про те, що при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з'ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: припинено виконання функцій ліквідованого органу чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Верховний суд України у зазначених постановах роз'яснив, що ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім.

В даному випадку, як вбачається з Додатку №1 до рішення СМР від 04.05.2016 року №735- МР (який повністю дублює Додаток №1 до оспорюваного рішення від 27.01.2016 року №254-МР), Сумською міською радою було створене Управління архітектури та містобудування, яке діє у складі: відділу бухгалтерського обліку та звітності; відділу генерального плану та архітектурного планування; відділу з питань дизайну міського середовища; відділу «Служби містобудівного кадастру»; загального відділу; а Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради - з управління промисловості і підприємництва (відділ виробничої сфери та відділ підприємництва), управління майна (відділ обліку комунального майна, відділ орендних відносин, відділ приватизації комунального майна), управління земельних відносин (відділ земельних ресурсів, відділ договорів та контролю платежів, відділ врегулювання земельних відносин та спорів), відділ бухгалтерського обліку та звітності, відділ правового, кадрового забезпечення та загальних питань, сектор планування ресурсних платежів.

Аналізуючи основні завдання та функції, які покладалися на ліквідований департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради згідно Положення та на новоутворені управління архітектури та містобудування і департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, слід прийти до висновку, що фактично відбулося розмежування повноважень раніше існуючого департаменту як структури міської ради на утворені нові департамент забезпечення ресурсних платежів та управління архітектури та містобудування.

Відтак, Сумська міська рада не відмовилась від функцій і завдань, які виконував Департамент містобудування та земельних відносин, а фактично передала їх новоствореним виконавчим органам.

При цьому, як вбачається з рішень №254-МР та №735-МР до новоутвореного Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради було приєднано управління майна комунальної власності Сумської міської ради. Таким чином, в даному випадку Сумська міська рада фактично вважала за доцільне реорганізувати управління майна комунальної власності шляхом його приєднання до новоутвореного виконавчого органу і, як з'ясовано в судовому засіданні, під час такої реорганізації управління майна комунальної власності було переведено усіх без винятку працівників вказаного управління. В той же час, створивши управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи), відповідачі вказали у рішеннях №254-МР та №735-МР про ліквідацію департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, не відмовившись від завдань і функцій, які виконував цей орган, та перевівши частину працівників (які знаходяться у декретних відпустках) на відповідні рівнозначні посади в новостворене управління, що підтверджується рішенням комісії з ліквідації від 06.05.2016 року, яке оформлене протоколом №2.

Зазначені обставини були встановлені рішенням Зарічного районного суду м. Суми при розгляді справи №2-а/591/357/16, а також багатьох аналогічних справ за позовами звільнених працівників Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Вищенаведені обставини прямо вказують на те, що Сумська міська рада у такий спосіб провела у своїх виконавчих органах зміни в організації виробництва і праці шляхом реорганізації. Тобто, не дивлячись на те, що у рішеннях Сумської міської ради від 27.01.2016 року №254-МР та від 04.05.2016 року №735-МР йдеться про ліквідацію Департаменту містобудування та земельних відносин, фактично у цьому випадку мала місце реорганізація.

На підтвердження такої позиції суду вказує і закріплене у п.7 рішення №735-МР (яке є тотожним п.5 рішення №254-МР) положення, згідно якого визначено, що управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, з моменту його державної реєстрації, в порядку зміни сторони у зобов'язанні, є стороною за усіма договорами, які укладені департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, та продовжують діяти на момент такої реєстрації.

Тобто, від завдань і функцій, які виконував Департамент Сумська міська рада не відмовилась і правонаступником у договірних відносинах визначила новостворене управління.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правові акти, які стали підставою для ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та звільнення позивачів по справі не відповідають вимогам ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, перевіряючи дотримання відповідачем процедури звільнення позивачів, судом береться до уваги правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України у постановах від 17 жовтня 2011 року ( справа № 21-237а11) та від 16 жовтня 2012 року (справа № 21-267а12) про те, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою і третьою статті 492 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться роз'яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП суди зобов'язані не тільки з'ясувати: чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а й - чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Але, аналізуючи зміст оспорюваних рішень, суд приходить до висновку, що вищезазначені зобов'язання відповідачами не виконано, що потягло за собою порушення трудових прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6

До того ж, положення ст. 494 КЗпП України визначають, що ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, які тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов'язаних з вивільненням працівників.

Отже, з наведеного вбачається, що прийняття та реалізація рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254 МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», яким передбачена ліквідація департаменту та відповідно, звільнення працівників департаменту, які є членами Профспілки ( в тому числі і позивачі), зачіпає права, свободи та інтереси безпосередньо членів Профспілки.

В свою чергу, позивачі, які є членами Профспілки та Профспілка, вважають, що під час прийняття вказаного оскаржуваного рішення, було допущено порушення норм діючого законодавства у звязку із чим відбулось порушення їх трудових прав, які підлягають судовому захисту з наведених нижче підстав.

Так, зі змісту вказаного оскаржуваного рішення (п.3.2.) вбачається, що припиняється шляхом ліквідації департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, створюється ліквідаційна комісія з ліквідації департаменту (п.4), покладено на міського голову обовязок проведення звільнення та переведення працівників виконавчих органів (п.6.1.) у строки до 05 травня 2016 року.

Як встановлено судом, працівників департаменту та членів Профспілки повідомлено про звільнення з їх посад 04.03.2016 року.

Тобто, з урахуванням положень ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» Сумський міський голова, як роботодавець ОСОБА_5 та, як уповноважений з цього питання п.6.1. оскаржуваного рішення щодо вивільнення інших працівників виконавчих органів Сумської міської ради, зобовязаний був надати Профспілці не пізніше, ніж за три місяці до намічуваних їх звільнень (тобто не пізніше, ніж до 04.02.2016 року) інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з Профспілкою про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Враховуючи вказані норми права, слід прийти до висновку, що надання Профспілці інформації про подальше вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією департаменту відповідно до вимог частини другої статті 494КЗпП і частини третьої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» мало б відбутись у строк не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення про ліквідацію, але не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень, чого зроблено не було, що свідчить про порушення з боку роботодавця трудових прав позивачів при повідомленні про їх звільнення, які, згідно до вказаних норм права захищає Профспілка.

В свою чергу, як вбачається з попередження про звільнення ОСОБА_5 від 03.03.2016 року, однією з підстав звільнення позивача зазначається розпорядження міського голови від 02.02.2016 року № 45 к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради (зі змінами).

Суд погоджується з позицією позивачів про те, що дане розпорядження не можна вважати законним за наступних підстав.

Згідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск, утворення інших виконавчих органів ради та затвердження їх структури в цілому, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання, обрання секретаря ради віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Проте ці питання вирішуються ними за поданням сільського, селищного, міського голови (пункти 3, 4, 5, 6 частини першої статті 26, пункти 4, 5, 6 частини третьої статті 42 Закону).

Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є її виконавчими органами галузевої та функціональної компетенції, підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, а також сільському, селищному, міському голові. Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою одноособово (стаття 54 Закону).

Отже, враховуючи наведені у сукупності норми матеріального права вбачається, що приймаючи оскаржуване рішення в частині припинення департаменту, Сумська міська рада за поданням Сумського міського голови мала б, по перше, обґрунтувати доцільність відмови від виконання завдань та функцій департаментом (тобто його припинення) та їх передачі іншим органам виконавчої влади, а саме новоствореним виконавчим органам, по друге, встановити не тільки структуру, а й штат виконавчих органів ради, як це передбачено ст. 54 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», чого зроблено не було.

Натомість, Сумський міський голова, в порушення наданих йому ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень, прийняв розпорядження від 02.02.2016 року № 45 к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» (зі змінами), перебравши на себе повноваження Сумської міської ради, які закріплені за нею п. 5 ст. 26, ст. 54 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», що не відповідає ст. 19 Конституції України та порушує трудові права позивача і свідчить про незаконність вказаного розпорядження.

Аналогічної правової думку додержувалися судові інстанції під час розгляду інших аналогічних справ( зокрема, ї справи № 591/6446/14-а за участю тих самих відповідачів та одного з позивачів, що і у даній справі у подібних правовідносинах).

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, мають перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам, у тому числі, чи прийняті вони з метою, з якою це повноваження надано.

Таким чином, суд вважає що оскаржуване рішення та розпорядження не відповідають вказаним нормам матеріального права, прийняті з порушеннями процедури прийняття таких рішень, встановлених зазначеним Законом, тобто не у той спосіб, що визначений законом, а тому та не можуть вважатися законною підставою для звільнення позивачів та інших членів Профспілки, що порушує трудові права позивачів, які підлягають судовому захисту.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом № 2 від 06 травня 2016 року в частині проведення звільнення ОСОБА_6 з посади головного спеціаліста відділу договорів та контролю платежів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, суд вважає, що комісія з ліквідації при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_6 вийшла за межі своїх повноважень та порушила порядок прийняття рішення.

Судом встановлено, що рішення про звільнення ОСОБА_6 було прийнято 06.05.2016 року на засіданні комісії з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та оформлено протоколом №2 від цієї ж дати.

Натомість, такий порядок не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, здійснення механізму звільнення посадових осіб органів місцевого самоврядування зі служби в органах місцевого самоврядування та дотримання при цьому гарантій їх соціального захисту визначається Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", Кодексом законів про працю України та іншими законами України.

Ст.47 КЗпП України встановлено, що у день звільнення працівнику видається наказ власника або уповноваженого ним органу про звільнення.

Отже, єдиним документом, який видається при звільненні, є наказ.

Крім того, особою, яка уповноважена представляти Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради як юридичної особи, яка ліквідовується, було визначено голову комісії з ліквідації - ОСОБА_9

Підпунктом 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений ПКМУ №1074 від 20.10.2011 року (який суд вважає за можливе в даному випадку застосувати згідно з ч.7 ст.9 КАС України як закон, який регулює подібні правовідносини (аналогія закону)), саме до компетенції голови комісії з ліквідації віднесено питання звільнення працівників, а не до компетенції всієї комісії.

Враховуючи такі обставини, суд вважає рішення комісії з ліквідації про звільнення ОСОБА_6, оформлене протоколом №2 від 06.05.2016 року, таким, що прийняте не в межах повноважень та не у спосіб, що встановлений законодавством України.

Таким чином, порушені права ОСОБА_6 підлягають поновленню, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним рішення комісії з ліквідації і його скасування, а також вимоги про поновлення ОСОБА_6 на роботі підлягають задоволенню. При цьому, згідно ч. 2 ст.235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Крім того, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення на їх користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,9,11,71,86,160-163, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» в частині: введення в дію структури за цим рішенням з 05 травня 2016 року, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (п.1);

припинення шляхом ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради( п.п. 3.2.1. п. 3.2);

утворення комісії з ліквідації та здійснення нею зазначених у рішенні дій і заходів з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради(п.4);

що стосується зміни сторони в зобовязаннях за укладеними департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, договорам (п.5);

проведення організаційно-правових заходів щодо вивільнення працівників, внесення змін до положення департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради(п.6);

втрати чинності рішення Сумської міської ради від 27.02.2013 року №2176-МР(зі змінами) «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» з 05.05.2016 року, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;

додатку №1 до рішення Сумської міської ради «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» від 27.01.2016 року №254-МР, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради ( п.1, п.7 додатку №1);

додатку №2 до рішення Сумської міської ради «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» від 27.01.2016 року №254-МР, що стосується комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом №2 від 06 травня 2016 року в частині проведення звільнення ОСОБА_6 з посади головного спеціаліста відділу договорів та контролю платежів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Поновити ОСОБА_6 на роботі в посаді головного спеціаліста відділу договорів та контролю платежів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 06 травня 2016 року і в цій частині звернути судове рішення до негайного виконання.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Сумського міського голови № 198-К від 06 травня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_5Б.».

Поновити ОСОБА_5 на роботі в посаді заступника директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 06 травня 2016 року і в цій частині звернути судове рішення до негайного виконання.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Сумського міського голови від 2 лютого 2016 року №45-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» (зі змінами) в частині, що стосується Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Стягнути з Сумської міської ради, Сумського міського голови ОСОБА_8, виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_5 по 321 гривні 53 копійок судового збору з кожного.

Стягнути з Сумської міської ради, Сумського міського голови ОСОБА_8, виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_6 по 321 гривні 53 копійок судового збору з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя