Справа № 802/1036/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 травня 2018 р. Справа № 802/1036/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: Дробот Т.Л.

відповідача : Ребрій І.М., Кухрівський О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Вінницької дирекції приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Вінницької дирекції приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - позивач, товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач, ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги.

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що за наслідком проведеної податковим органом планової виїзної документальної перевірки дотримання податкового законодавства товариством, зафіксовано порушення п.135.1, п.п.135.5.15 п.135.5 ст.135, п.п.156.1.1 п.156.1 ст.156 Податкового кодексу України, за рахунок не включення позивачем до інших доходів суми отриманих платежів, які не підтвердженні належним чином оформленими договорами страхування, та як наслідок винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2017р. та податкову вимогу №7282-17 від 12.01.2018р.

Ухвалою суду від 06.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

26.04.2018р. до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що Головне управління ДФС у Вінницькій області заперечує проти заявлених вимог та вважає їх безпідставними. Зазначив, що відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.6.2017р., валютного за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р., загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013р. по 30.06.2017р. за результатами проведеної перевірки складено акт від 30.11.2017р. №2741/1402/26339492. Заперечення щодо позову надані представником відповідача у відзиві дублюють висновки акту перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні надала пояснення що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просила задовольнити повністю.

Представники відповідача заперечили щодо заявленого позову, в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Вінницька дирекція приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" як юридична особа зареєстрована за №26339492, видами діяльності зазначено 65.12 інші види страхування, крім страхування життя, 66.21 оцінювання ризиків та завданої шкоди, 66.22 діяльність страхових агентів і брокерів, 66.29. інша допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 27.10.2017р. по 23.11.2017р. фахівцями контролюючого органу на підставі направлень, виданих ГУ ДФС в Вінницькій області, відповідно ст.20, п.77.2 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на ІV квартал 2017року, проведено планову виїзну документальну перевірку Вінницької дирекції приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р., валютного за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013р. по 30.06.2017р.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДФС у Вінницькій області складено Акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки Вінницької дирекції приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р., валютного за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013р. по 30.06.2017р." від 30.11.2017р. №2741/1402/26339492.

Згідно висновків якого встановлено порушення Вінницькою дирекцією приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія":

- п.135.1 ст.135, п.п.135.5.15 п.135.5 ст.135, п.137.16 ст.137, п. 156.1.1 п. 156.1 ст.156 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено загальне податкове зобов'язання по податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 8697,60 грн. у тому числі за 3 квартал 2014р. - 1190,47 грн.; за 4 квартал 2014р. - 7507,13 грн.;

- п.п. 168.1.2, п.168.1 ст. 168, п. 176.1 «е» та п. 176.2 «а» ст.176 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.214р. по 30.06.2017р. у загальній сумі 4691,17 грн.;

- ч. 8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: несвоєчасно сплачено єдиний внесок у сумі 337,60 грн.;

- п. 4 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", несвоєчасно подано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за жовтень2013р., листопад 2013р.;

- п.п. 168.1.2 п.168.1 ст.168, п. 176.1 «е» та п. 176.2 «а» ст.176 та п.п.1.4, 1,6 п.16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне перерахування до бюджету суми узгодженого податкового зобов'язання самостійно визначеного податковим агентом ВД ПрАТ "УПСК" з військового збору за період з 30.08.2014р. по 30.06.2017р. в сумі 713,45 грн.;

- п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, встановлено випадки неоприбуткування готівкових коштів в день їх фактичного надходження за перевіряємий період у загальній сумі 1484,76 грн.;

- п.6 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: не забезпечено зберігання розрахункових книжок протягом встановленого терміну у кількості 3 шт.

На підставі складеного Акта перевірки від 30.11.2017р. №2741/1402/26339492, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017р. № та податкову вимогу від 12.01.2018р. №7282-17.

Не погодившись з висновками викладеними в акті перевірки та винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач скористався адміністративною процедурою його оскарження.

Рішенням ДФС України від 15.03.2018р. №8950/6199-99-11-01-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 12.12.2017р. №, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням від 12.12.2017р. та № податковою вимогою від 12.01.2018р. №7282-17, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про їх скасування.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню та податковій вимозі, що оскаржуються, суд виходить із наступного.

Статтею 20 Податкового кодексу України визначено, серед іншого, право конторолючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Внаслідок проведеної фіскальним органом перевірки, перевіряючими встановлено, що за перевіряємий період на банківські рахунки Вінницької дирекції ПрАТ "УПСК" та у касу дирекції надходили кошти у вигляді страхових платежів, які не підтверджені належним чином оформленими договорами страхування протягом 2014 року на загальну суму 44666,50 грн., а саме: у договорах страхування відсутня інформація про страховика (назва, адреса, номер телефону), підписи сторін, що передбачено бланком договору страхування та є обов'язковими реквізитами документа.

Також, в акті перевірки зазначено, що на розрахунковий рахунок та в касу Вінницької дирекції протягом 2014 року надійшли кошти від юридичних та фізичних осіб без наявності договорів страхування на загальну суму 13 317, 49 грн., які є іншими доходами від діяльності, не пов'язаної із страхуванням та підлягають оподаткуванню на загальних підставах, а саме:

- 21.12.2014 на розрахунковий рахунок надійшли кошти у сумі 1652,79 грн. від ДП "Клінічний санаторій "Авангард" у вигляді внесків по договору страхування №02/001/13/143-Д від 21.12.2014р.;

- 15.12.2014р. надійшли кошти по розрахунковій квитанції у сумі 505,44 грн. від ОСОБА_4 у вигляді оплати згідно договору;

31.12.2014р. надійшли кошти в касу відповідно до прибуткового касового ордера від 31.12.2014р. за №1180 в сумі 6336,03 грн. від ОСОБА_5, підстава - страхові платежі;

31.12.2014р. надійшли кошти в касу відповідно до прибуткового касового ордера від 31.12.2014р. за №1181 в сумі 4823,23 грн. від ОСОБА_5, підстава - страхові платежі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом безпосередньої діяльності страховика може бути лише страхування, перестрахування і фінансова діяльність, пов'язана з формуванням, розміщенням страхових резервів та їх управлінням (стаття 2 Закону України "Про страхування").

В силу статті 10 Закону України "Про страхування" страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України "Про страхування").

Згідно статті 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Договір страхування життя може бути укладений як шляхом складання одного документа (договору страхування), підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, документами, підписаними стороною, яка їх надсилає. У разі надання страхувальником письмової заяви за формою, встановленою страховиком, що виражає намір укласти договір страхування, такий договір може бути укладений шляхом надіслання страхувальнику копії правил страхування та видачі страхувальнику страхового свідоцтва (поліса), який не містить розбіжностей з поданою заявою. Заява складається у двох примірниках, копія заяви надсилається страхувальнику з відміткою страховика або його уповноваженого представника про прийняття запропонованих умов страхування.

Отже, основною вимогою для визнання доходів у якості страхового платежу є укладений між страхувальником та страховиком договір страхування, який відповідає вимогам Закону України "Про страхування" та містить обов'язкові реквізити та положення.

Згідно п.п.156.1.1 п.156.1 ст.156 Податкового Кодексу України ( в редакції чинній на момент проведення перевірки), для цілей оподаткування під доходом від страхової діяльності розуміється сума доходів страховика, нарахована протягом звітного періоду, у тому числі (але не виключно) у вигляді:

- страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, нарахованих страховиком за договорами страхування, співстрахування і перестрахування ризиків на території України або за її межами протягом звітного періоду, зменшених з урахуванням вимог цього підпункту на суму страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, нарахованих страховиком за договорами перестрахування. При цьому страхові платежі, страхові внески, страхові премії за договорами співстрахування включаються до складу доходів страховика (співстраховика) тільки в розмірі його частки страхової премії, передбаченої договором співстрахування.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вищезазначений договір має наведені реквізити первинного документа, зміст та обсяг господарської операції відображено через визначення конкретних умов договору.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд не приймає доводи представника відповідача, що посадовими особами товариства не було надано до перевірки договори страхування, оскільки представниками відповідача не надано до суду доказів, які б свідчили, що перевіряючими необхідні документи були витребувані за письмовою або усною вимогою, а позивачем було відмовлено у надані витребуваних документів.

В судове засідання представником позивача надано копії відповідних полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копію договору №02/001/13/143Д про порядок та умови здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та ДП "Клінічний санаторій "Авангард".

Як вбачається із матеріалів справи, в акті перевірки перевіряючими зазначено, що при перевірці використано, зокрема, реєстр договорів страхування, які не підтверджують надання послуг страхування та на підставі яких здійснювалось відображення страхових платежів у бухгалтерському та податковому обліку Вінницької дирекції ПрАТ "УПСК", за причини того, що у договорах відсутня інформація про страховика (назва, адреса, номер телефону), підписи сторін, що передбачено бланком договору страхування.

Згідно статті 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При перевірці ГУ ДФС у Вінницькій області не встановлено жодного випадку визнання судом недійсними договорів страхування зазначеними у реєстрі, крім того, за жодним із зазначеними у додатку №5 договорів обов'язкового страхування наземних транспортних засобів не встановлено та не доведено у суді інших підстав для здійснення платежів, крім здійснення страхових платежів за укладеними договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, суд зважає на положення статті 7 Закону України "Про страхування". Так, для здійснення обов'язкового страхування Кабінет Міністрів України, якщо інше не визначено законом, встановлює порядок та правила його проведення, форми типового договору, особливі умови ліцензування обов'язкового страхування, розміри страхових сум та максимальні розміри страхових тарифів або методику актуарних розрахунків.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 17.2 статті 17 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Особливості укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ (пункт 17.6 стаття 17 вищеназваного закону).

Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України розпорядженням від 29.08.2011р. №558 затверджено зразок типового поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі -Поліс) складається з двох аркушів - оригіналу та копії. Перший аркуш Поліса- оригінал - видається страхувальнику, другий аркуш Поліса- копія- залишається у страховика для звіту.

Суд зауважує, що в даному випадку позивач є страховиком та зберігає копії полісів.

Так, висновки перевіряючих щодо невідповідності договорів обов'язковій формі можуть ґрунтуватися лише на перевірці копій, невідповідності на яких можуть бути наслідком недосконалого відтворювання інформації на самокопіювальному папері.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів витребовування у страхувальників та перевірки оригіналів договорів дя встановлення відповідності їх форми та змісту, наявності обов'язкових реквізитів.

Згідно статті 11 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно п.55.1.- 55.2. наведеного Закону з метою організації обміну інформацією про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.

Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 № 566 затверджено Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яке розроблене відповідно до статей 11 та 55 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон).

Метою створення єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є накопичення відомостей про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності), страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників для організації обміну інформацією про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням.

Відомості про укладені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та виданий до них спецзнак надають страховики - члени МТСБУ у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту укладання цих договорів (п.п.3.4.4 Положення №566).

Судом встановлено листом від 22.12.2017р. №9.2-09/33509 направлено АТ "УПСК" інформацію щодо зазначених в листі -запиті договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. укладених АТ "УПСК" та внесену страховиком в єдину централізовану базу даних МТСБУ.

В розумінні статті 3 Закону України "Про страхування" та п.1.1 статті 1 Закону України

"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особи, які сплатили страхові платежі є страхувальниками.

А сплата саме страхових платежів за укладеними договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів підтверджується зазначеними у платіжних документах призначенням платежу.

Згідно п.п.156.11 п.156 ст.156 Податкового кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), для цілей оподаткування під доходом від страхової діяльності розуміється сума доходів страховика, нарахована протягом звітного періоду, у тому числі (але не виключно) у вигляді: страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, нарахованих страховиком за договорами страхування, співстрахування і перестрахування ризиків на території України або за її межами протягом звітного періоду, зменшених з урахуванням вимог цього підпункту на суму страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, нарахованих страховиком за договорами перестрахування.

Враховуючи, що факт укладення договорів страхування підтверджено матеріалами справи, зазначеним у платіжних дорученнях призначенням платежу, невизнання жодного з договорів недійним, суд наголошує, що, висновки акта перевірки щодо порушення позивачем вимог п.п.156.1.1 п.156.1 ст.156 Податкового кодексу України, не знайшли свого належного підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки спростовуються зазначеними нормами законодавства та дослідженими обставинами справи.

За таких обставин податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 12.12.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Також підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 12.01.2018 року №7282-17, позаяк остання прийнята у зв'язку із несплатою позивачем зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 12.12.2017 року №, протиправність якого, була встановлена в ході розгляду даної адміністративної справи.

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Таким чином, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішення в порядку, визначеному статтею 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 12.12.2017 року №.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Вінницькій області від 12.01.2018 року №7282-17.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Вінницької дирекції приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Вінницької дирекції приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (вул. Кирилівська, 40, м.Київ, 04080, ).

Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21100, )

Повний текст рішення суду складено 29.05.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович