Справа № 515/1756/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2018 року

Київ

справа №515/1756/16-а

адміністративне провадження №К/9901/39261/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року (суддя Єщенко О.В.) та постанову цього ж суду від 23 березня 2017 року (судді Єщенко О.В., Димерлій О.О., Вербицька Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області (далі - управління ПФУ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила: визнати протиправними дії управління ПФУ щодо відмови у перерахунку пенсії, призначеної на підставі статті 371 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», у зв'язку зі збільшенням з 01 грудня 2015 року її розміру; зобов'язати управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії з 01 травня 2016 року у розмірі 88 відсотків складових заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади, рангу та стажу роботи та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова № 1013) та довідки Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 31 серпня 2016 року № 9159/10/15-07-05-01-19.

Татарбунарський районний суд Одеської області постановою від 02 листопада 2016 року позов задовольнив частково.

Рішення обґрунтував тим, що положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (набрав чинності 01 травня 2016 року; далі - Закон № 889-VIII) фактично не скасовують вимог статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 січня 2017 року поновив управлінню ПФУ строк на апеляційне оскарження постанови від 02 листопада 2016 року, постановою від 23 березня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у задоволенні позову.

Вирішуючи спір по суті, зазначив, що після набрання чинності Законом № 889-VIII призначені за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ пенсії не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих державних службовців.

ОСОБА_1 не погодилася із рішеннями суду апеляційної інстанції (ухвалою від 26 січня 2017 року та постановою від 23 березня 2017 року) і 24 квітня 2017 року подала касаційну скаргу про їх скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 25 квітня 2017 року відкрив касаційне провадження за скаргою позивачки.

Як видно зі змісту касаційної скарги позивач стверджує, що у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця та тим, що при призначенні пенсії їй не були враховані інші виплати, а саме матеріальна допомога на оздоровлення, вона має право на перерахунок пенсії відповідно до постанови № 1013.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ з 18 січня 2008 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

У вересні 2016 року позивач звернулася до пенсійного органу із заявою перерахувати їй пенсію у зв'язку з підвищенням посадових окладів на підставі положень постанови № 1013 з урахуванням розміру заробітної плати, визначеної в довідці від 31 серпня 2016 року № 9159/10/15-07-05-01-19.

Управління ПФУ листом від 09 вересня 2016 року № 7/3-02 відмовило в проведенні перерахунку пенсії. Своє рішення мотивувало тим, що у зв'язку з набранням чинності Законом № 889-VIII скасовано положення статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а постановою № 1013 - пункт 4 постанови № 865, які встановлювали підстави та визначали механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до частин другої та п'ятої статті 37 Закону № 3723-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432-IV) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону № 3723-XII (чинного станом на дату призначення пенсії) існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до статті 371 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній до 01 січня 2015 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктами 4 та 5 постанови № 865 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

Проте надалі законодавче регулювання цих відносин зазнало змін.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (набрав чинності з 01 січня 2015 року) статтю 371 Закону № 3723-XII викладено у новій редакції, а саме встановлено, що «умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отож, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії положення статті 371 Закону № 3723-XII, які встановлювали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, та визначали порядок і умови для такого перерахунку, скасовано. Водночас питання щодо перерахунку пенсій державних службовців віднесено до відання Кабінету Міністрів України, який ще не бачить підстав стосовно настання умов та встановлення порядку перерахунку пенсій державним службовцям.

Порядок перерахунку пенсій державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України було передбачено згаданою вище постановою № 865.

Проте з набранням чинності постанови № 1013 (з 15 грудня 2015 року, але підлягає застосуванню з 01 грудня 2015 року) з постанови № 865 виключено пункт 4 (щодо умов перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-XII), а пункт 5 цієї постанови (щодо форми довідки для перерахунку) змінено.

Таким чином, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови № 1013, якою пункт 4 постанови № 865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року у справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 745/458/16-а, від 13 лютого 2018 року у справі № 697/2282/17 та від 21 лютого 2018 року у справі № 638/19513/16-а.

Із тексту позовної заяви убачається, що позивачка, коли зверталася до суду першої інстанції з позовом, не заявляла позовних вимог про протиправність дій та/або бездіяльності відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії у 2008 році матеріальної допомоги на оздоровлення. У заяві ОСОБА_1 просила тільки перерахувати пенсію у зв'язку з підвищенням посадових окладів на підставі положень постанови № 1013 з урахуванням зміненого (збільшеного) розміру заробітної плати, визначеної в довідці від 31 серпня 2016 року, в склад якої була включена матеріальна допомога на оздоровлення. За таких обставин посилання скаржниці на те, що при призначенні пенсії у 2008 році їй не була врахована матеріальна допомоги на оздоровлення, не можуть бути підставами для втручання в оскаржене судове рішення.

Комплексна оцінка обставин, наведених у клопотанні відповідача про поновлення процесуального строку, дала апеляційному суду можливість за своїм внутрішнім переконанням визнати їх такими, що об'єктивно завадили апелянту своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

У взаємозв'язку зі сказаним слід наголосити, що Верховний Суд не вправі встановлювати, вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (стаття 341 КАС, у редакції чинній з 15 грудня 2017 року). Певним чином цей підхід стосується й подій (явищ), використаних учасником справи на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження

Суд визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко