Справа № 369/981/18
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/981/18
Провадження № 2-а/369/120/18
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 3 батальйону 1 полку УПП в м. Києві ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скуавання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 15 січня 2018 року близько 17 год. 00 хв. він рухався на автомобілі НОМЕР_1 на території майданчика для паркування ТЦ «НОВУС» по вул. В. Лобановського, 4Д в м. Києві. З метою паркування свого автомобіля, він здійснював рух по парковці в пошуку вільного місця. Серед припаркованих автомобілей він помітив вільне місце та почав паркувати свій автомобіль, заїжджаючи на парковочне місце заднім ходом. Припаркувавшись, позивач вийшов з автомобіля та пішов в бік супермаркету. Відійшовши декілька метрів від свого автомобіля, він помітив під ним дорожню розмітку на асфальті, яка вказувала на те, що він здійснив паркування на місці для інвалідів, після чого почав повертатись до свого автомобіля, щоб змінити місце парковки, в цей же момент, до нього підійшли два інспектори поліції. Незважаючи на пояснення та наміри переставити автомобіль, інспектори поліції повідомили, що будуть виносити відносно нього постанову про адміністративне правопорушення.

15 січня 2018 року інспектором 6 роти 3 батальйону 1 полку УПП в м. Києві ДПП рядового поліції ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №420971.

У поясненнях до постанови АР №420971 позивач вказав про свою незгоду з таким рішенням інспектора.

Вважав дії інспектора 6 роти 3 батальйону 1 полку УПП в м. Києві ДПП рядового поліції ОСОБА_2 протиправними з наступних підстав:

Як вбачається з фотографій місця події, майданчик для паркування містить дорожню розмітку з відповідними позначками про місця для інвалідів, проте жодного дорожнього знаку, який мав би бути відповідно до Постанови КМУ №1342 немає, тому фізично, у даному випадку, коли на майданчику для паркування ТЦ «НОВУС» наявні припарковані автомобілі, водію побачити місця для інвалідів практично неможливо.

Незважаючи на це, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №420971 від 15.01.2018р. не містить даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що є порушенням норм закону.

Вважав, що інспектором поліції, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не було надано належною оцінки ситуації з врахуванням всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, рішення було прийняте одностороннє, таке, що суперечить закону, а сама постанова такою, що не відповідає правовим нормам.

Тому позивач просив визнати дії інспектора 6 роти 3 батальйону 1 полку УПП в м. Києві ДПП рядового поліції ОСОБА_2 протиправними. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №420971 від 15.01.2018р., винесену відносно ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача направив до суду письмовий відзив згідно якого просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.01.2018 р. інспектором 6 роти 3 батальйону 1 полку УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 420971.

Згідно даної постанови відповідачем зазначено що, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE днз АІ0015АІ, 15 січня 2018 року року о 17 год. 02 хв. в м. Київ, пр-т Лобановського, 4Д, ТРЦ «NOVUS» здійснив парковку для людей з інвалідністю, чим порушив п.п. 8.1. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачено ч. 5 ст. 122 КУпАП

Внаслідок чого відповідачем прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020 грн.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне проаналізувати наступні норми законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП визначається що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 15.10. д. ПДР затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками..

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст. 222 КУпАП) .

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках передбачених законом не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП (абзац 3 пункту 2.3 рішення Конституційного Суду України № 5).

Відповідач оцінив докази, ознайомився з поясненнями водія та прийняв рішення притягнути його до адміністративної відповідальності. Також, відповідно до положень 4. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Крім того, як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та / або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі що адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП здійснюється посадовою особою за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 р.ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Також, відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

В судовому засіданні позивачем не спростовані факти, викладені в оскаржуваній постанові, а саме те, що ним не були порушені правила дорожнього руху. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог.

Таким чином, розглянувши адміністративну справу у межах заявлених вимог, з'ясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у вимогах позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 КАС України, ст.ст. 7, 122, 245, 251, 252, 268 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Пленумом Вищого адміністративного суду у постанові від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», суд,-

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 3 батальйону 1 полку УПП в м. Києві ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скуавання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.