Справа № 599/337/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3002/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Богаченка С.І.

за участі секретаря Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2018 року (суддя - Чорна В.Г., м. Зборів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 26 лютого 2018 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій поліцейського 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Лукачика І.М. та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.02.2018 Серія БР №185384 (далі - Постанова) про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана Постанова прийнята відповідачем безпідставно та за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що вимога відповідача про пред'явлення ним до перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб є незаконною, так як ним не було допущено порушень правил дорожнього руху.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2018 року у справі №599/337/18 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення, не в повному обсязі з`ясував всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, не надав належної правової оцінки тому факту, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті, відповідач діяв згідно з вимогами чинного законодавства та у межах його повноважень, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, позивачем не надано.

Позивач у письмовому запереченні на апеляційну скаргу вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з відсутністю достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної Постанови, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а відтак постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2018 о 16 год. 45 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом МТЗ2022, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по автомобільній дорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська 35км+400м, не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив вимоги п.2.1 (б) «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

За цим фактом поліцейським 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Лукачиком І.М. винесено Постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач по справі заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пп. «б» п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Приписами пп. «а» п.2.4 розділу 2 ПДР визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

За змістом ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, вищенаведеними нормами, за власниками транспортних засобів, закріплений обов'язок під час експлуатації такого мати при собі перелічені документи, в тому числі і реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття ж 222 КУпАП зазначає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху за ст.126 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Нормами ст.258 КУпАП також встановлена можливість уповноваженим органам (посадовим особам) на місці вчинення правопорушення (зокрема, такого як і було вчинено позивачем) виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

У відповідності до приписів розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853) постанова у справі про адміністративні правопорушення передбачені ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, в п.5 оскаржуваної Постанови зазначено, що позивач керував транспортним засобом МТЗ 2022, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки із відеоматеріалів з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції, які знаходяться в матеріалах справи видно, що позивач керував транспортним засобом Т-150 К. Апеляційний суд наголошує, що сукупність вищенаведених обставин, зокрема, не з'ясування даних про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) свідчить про невиконання посадовими особами органів Національної поліції вимог чинного законодавства щодо повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, апеляційний суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним Постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та цілком підставними. Доводи апелянта про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування Постанови, якою на позивача накладено стягнення - штраф в розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі спростовуються вищенаведеними мотивами.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття оскаржуваної Постанови.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
С. І. Богаченко