Справа № 805/4069/17-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 травня 2018 року

Київ

справа №805/4069/17-а

адміністративне провадження №К/9901/50982/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, третя особа - Дружківський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 звернулися з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (далі - ГУ ДМС), третя особа - Дружківський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (далі - Відділ ДМС) в якому, з врахуванням уточнень, просили: визнати протиправною відмову Відділу ДМС видати паспорт неповнолітній ОСОБА_6 у формі паспортної книжки та зобов'язати ГУ ДМС, в особі Відділу ДМС, оформити та видати ОСОБА_6 паспорт громадянина України у формі паспортної книжки, без передачі будь-яких даних про дитину до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без від цифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (номер провадження №Пз/9901/2/18).

Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, позивачі оскаржили його в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Постановляючи ухвалу від 20 березня 2018 року, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 9 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 291 КАС України, суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі. Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

Згідно із частиною третьою статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Пунктом 21 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що типовими адміністративними справами є адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб'єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Так, ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року відкрито провадження у зразковій адміністративній справі №Пз/9901/2/18 за позовом ОСОБА_7 до Коростенського районного відділу міграційної служби України в Житомирській області третя особа Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

У вказаній зразковій справі позивач просить визнати протиправною бездіяльність Коростенського районного відділу міграційної служби України в Житомирській щодо неоформлення їй паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки та, відповідно, просить зобов'язати відповідача оформити та видати їй бланк паспорта у формі паспортної книжечки.

Звернення з таким позовом до суду обґрунтовано тим, що позивач через свої релігійні вірування та переконання заперечує, щоб паспорт громадянина України їй виготовляли у формі картки з безконтактним електронним носієм, який міститиме її персональні дані. З посиланням на норми пунктів 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2235-ІІІ, а також на положення статті 13, частин другої, четвертої та шостої статті 14 Закону України від 20 листопада 2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» позивачка стверджує, що паспорт громадянина України може виготовлятися як у формі картки, так і у формі книжечки. Тож виготовлення паспорта громадянина України у формі безконтактної картки є правом, а не обов'язком громадянина і за можливості вибору форми цього документа відмова відповідача у виготовленні паспорта громадянина України у паперовому варіанті (паспортної книжечки), за відсутності для цього підстав, встановлених статтею 16 названого вище Закону, є неправомірною.

Апеляційний суд, дійшов висновку, що справа за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, третя особа - Дружківський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області має ознаки типової справи, оскільки

відповідачем у них є один і той самий суб'єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, а позивачами заявлено аналогічні позовні вимоги.

На підставі викладеного, суд апеляційний суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/2/18.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що обставини у цій справі та у справі за позовом ОСОБА_7 до Коростенського районного відділу міграційної служби України в Житомирській області (зразкової справи №Пз/9901/2/18) є різними, а тому підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Суд критично ставиться до таких доводів скаржника, оскільки вони спростовуються наведеним.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі, вірно застосував положення пункту 9 частини другої статті 236 КАС України, правильне його застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Т.Г.Стрелець

І.Л.Желтобрюх