Справа № 805/1704/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 р. Справа№805/1704/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дій, скасування рішення № 57 від 04 грудня 2017 року та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (надалі - Лівобережне ОУПФУ, відповідач), з урахуванням заяви про зміну предмету позову, про:

1) визнання неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо не обрахування всього стажу ОСОБА_1, включаючи періоди навчання, як такого що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме:

- навчання у професійно-технічному навчальному закладі (ПТУ №104), - з 1 вересня 1988 року по 26 березня 1992 року (3 роки 6 місяців 26 днів);

- роботи в шахті (Шахта «Красногвардійська») з 01.04.1992 року по 31.12.1994 року - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (2 роки 9 місяців);

- роботи в шахті (Шахта «Жовтневий рудник») з 26.03.1998 року по 04.02.2000 року - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (1 рік 10 місяців 9 днів);

- роботи в шахті (Шахта ім. О.Ф. Засядька) з 16.02.2000 року по 21.02.2001 року - гірноробітником з повним робочим днем під землею, та з 21.02.2001 року по 31.03.2008 року - електрослюсарем підземним (8 років 3 місяці 17 днів);

- роботи в шахті (Шахта ім. О.Ф. Засядька) з 30.05.2008 року по 28.02.2017 року - учень та машиніст гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті (8 років 7 місяців 0 днів).

2) скасування рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 57 від 04.12.2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1.

3) зобов'язання Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, включивши у стаж роботи ОСОБА_1, як такий що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» увесь стаж роботи та навчання позивача, а саме:

- навчання у професійно-технічному навчальному закладі (ПТУ №104), - з 1 вересня 1988 року по 26 березня 1992 року (3 роки 6 місяців 26 днів);

- роботи в шахті (Шахта «Красногвардійська») з 01.04.1992 року по 31.12.1994 року - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (2 роки 9 місяців);

- роботи в шахті (Шахта «Жовтневий рудник») з 26.03.1998 року по 04.02.2000 року - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (1 рік 10 місяців 9 днів);

- роботи в шахті (Шахта ім. О.Ф. Засядька) з 16.02.2000 року по 21.02.2001 року - гірноробітником з повним робочим днем під землею, та з 21.02.2001 року по 31.03.2008 року - електрослюсарем підземним (8 років 3 місяці 17 днів);

- роботи в шахті (Шахта ім. О.Ф. Засядька) з 30.05.2008 року по 28.02.2017 року - учень та машиніст гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті (8 років 7 місяців 0 днів).

4) покласти всі судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу, на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, а право на пенсію відповідно до Закону позивач набуде лише по досягненню ним 50-річного віку при наявності необхідного загального стажу не менше 24 років.

З огляду на наведене, позивач просить у судовому порядку визнати неправомірними дії відповідача та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до стажу навчання у професійно-технічному навчальному закладі (ПТУ №104) - з 1 вересня 1988 року по 26 березня 1992 року (3 роки 6 місяців 26 днів); періоди роботи: в шахті (Шахта «Красногвардійська») з 01.04.1992 року по 31.12.1994 року - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (2 роки 9 місяців); в шахті (Шахта «Жовтневий рудник») з 26.03.1998 року по 04.02.2000 року - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (1 рік 10 місяців 9 днів); в шахті (Шахта ім. О.Ф. Засядька) з 16.02.2000 року по 21.02.2001 року - гірноробітником з повним робочим днем під землею, та з 21.02.2001 року по 31.03.2008 року - електрослюсарем підземним (8 років 3 місяці 17 днів); в шахті (Шахта ім. О.Ф. Засядька) з 30.05.2008 року по 28.02.2017 року - учень та машиніст гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті (8 років 7 місяців 0 днів).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року суддею Черниковою А.О. відкрито провадження в адміністративній справі № 805/1704/18-а за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10 квітня 2018 року.

10 квітня 2018 року судове засідання відкладено до 07 травня 2018 року.

07 травня 2018 року, у зв'язку з перебуванням судді Черникової А.О. на лікарняному, судове засідання призначено на 14 травня 2018 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 14 травня 2018 року № 182 «Щодо повторного автоматичного розподілу справи» призначено повторний автоматичний розподіл справи № 805/1704/18-а, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Черникової А.О.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Чучко В.М.

14 травня 2018 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 24.05.2018 року.

Позивач та представник позивача 14.05.2018 року надіслали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В матеріалах справа наявний відзив на позов проти адміністративного позову, в якому викладені обставини, аналогічні у рішенні № 57 про відмову в призначенні пенсії за віком від 04.12.2017 року. Відповідач зазначив, що позивач звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за віком. На момент звернення позивачу виповнилося повних 43 роки. Рішенням Управління № 57 від 04.12.2017 року йому було відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю пільгового стажу роботи, тому не має підстав для призначення пенсії відповідно до ст. 14-20 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а право на призначення пенсії позивач набуде після досягнення 50 років і наявності необхідного загального стажу не менше 24 років. За таких обставин, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 27 вересня 2017 року звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 14-20 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління від 04.12.2017 року № 57 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 14-20 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки заявник не має необхідного пільгового стажу роботи. Відповідно до наданих документів загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає - 22 роки 10 місяців 17 днів, з яких пільговий стаж - 17 років 11 місяців 21 день (за списком № 1 - 09 років 4 місяці 25 днів), (згідно ст. 14-20 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 8 років 6 місяців 26 днів), що не дає право на призначення пенсії (а.с. 11-12).

Як слідує з зазначеного вище спірного рішення, до загального та пільгового стажу за Списком № 1 не має підстав зарахувати періоди роботи на шахтах:

- з 26.03.1998 року по 31.12.1998 року - відокремлений підрозділ Шахта «Жовтневий рудник» м. Донецька, оскільки відсутні дані про код підстави;

- з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року, з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року - ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька», оскільки відсутня сплата страхових внесків та код підстави для обліку спеціального стажу та на теперішній час згідно листа ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька» м. Авдіївка втрачено контроль над майном, що виключає виконання до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» провести перевірку документів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.04.1992 року по 31.12.1994 року працював на шахті «Красногвардійська» ДП «Макіїввугілля», що підтверджується довідкою № 265 від 15.02.2010 року, довідкою № 945 від 03.03.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідкою № 946 від 03.03.2014 за періоди 01.04.1992-31.12.1994 підземний електрослюсар, довідкою № 589 від 03.03.2014 року про заробіток для обчислення пенсії, довідкою № 947 від 03.03.2014 року про перейменування і реорганізацію підприємства, наказом від 26.04.1995 року про результати атестації робочих місць з додатком №1 і №2, наказом від 15.05.2014 року № 358 про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств з додатками №№1-4 (а.с. 14-34).

Період роботи позивача на ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 26.03.1998 року по 04.02.2000 року підтверджується довідкою № 121 від 10.02.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідкою від 10.02.2014 року про заробітну плату для обчислення пенсії, довідкою від 10.02.2014 року про перейменування шахт, наказом № 78/К від 17.01.1995 року про результати атестації робочих місць за умовами праці, наказом № 34/К від 18.01.2000 року про результати атестації робочих місць за умовами праці (а.с. 35-41).

З 16.02.2000 року по 28.02.2017 року позивач працював на ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядько», яке з 22.07.2011 року перетворено в ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько», що підтверджується записами в трудовій книжці на ім'я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, довідками № 27пк від 27.02.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідкою №567пк від 28.02.2017 року про те, що позивач працював повний робочий день на ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько» з 16.02.2000 року по 28.02.2017 року, свідоцтвом № 1315 від 30.05.2008 року про навчання за фахом машиніст гірничих виїмкових машин, наказом № 1486/к від 07.09.1995 року про результати атестації робочих місць за умовами праці з додатком, наказом №1811 від 01.09.2000 року про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 з додатком №1, наказом № 1012 від 05.06.2002 року про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 з додатком №1, наказом № 1089к від 01.06.2007 року про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 з додатком №1, наказом № 889к від 20.05.2012 року про підсумки атестації робочих місць за умовами праці з додатком (а.с. 52-69).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

З п. «а» ст.13 Закону 1788 слідує, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01.04.2017 року по 31.03.2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону 1058: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

З п.2 Прикінцевих положень Закону 1058 вбачається, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі за текстом - Закон 1788).

За ст.1, п. 1 ст. 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На підставі п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

На думку суду, в трудовій книжці позивача, є відповідні записи роботи на підприємстві ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька»: 16.02.2000 року про прийняття гірником підземним ІІІ розряду з повним робочим днем у шахті, 21.02.2001 року переведений електрослюсарем підземним V розряду з повним робочим днем у шахті, 01.04.2008-30.05.2008 року переведений учнем машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем у шахті, 06.06.2008 року переведений машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем у шахті, 01.01.2009 року присвоєний шостий розряд машиніста гірничих виїмкових машин, 28.02.2017 року звільнений за власним бажанням (а.с. 52-55), які визначають право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, передбачене ст.14-20 Закону 1788.

Відносно позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача зарахувати до стажу позивача періоду навчання у професійно-технічному навчальному закладі (ПТУ №104), - з 1 вересня 1988 року по 26 березня 1992 року (3 роки 6 місяців 26 днів) суд зазначає наступне.

Як слідує зі змісту спірного рішення № 57 про відмову в призначенні пенсії від 04.12.2017 року, відповідачем взагалі не вивчалося питання з приводу можливості включення (чи не включення) періоду навчання до стажу позивача, та рішення з цього приводу не приймалося, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову у цій частині.

Щодо вимоги позивача стосовно зарахування до стажу позивача періоду роботи в шахті (Шахта «Красногвардійська») з 01.04.1992 року по 31.12.1994 року - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (2 роки 9 місяців) суд зазначає, що у спірному рішенні № 57 про відмову в призначенні пенсії від 04.12.2017 року питання щодо включення (чи не включення) до стажу позивача наведеного періоду часу роботи у вказаній шахті не вивчалося, та рішення з цього приводу не приймалося, а отже позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги позивача щодо зарахування до стажу періоду роботи в шахті (Шахта «Жовтневий рудник») з 26.03.1998 року по 04.02.2000 року - у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (1 рік 10 місяців 9 днів), суд зазначає, що рішенням № 57 про відмову в призначенні пенсії від 04.12.2017 року не зараховано до стажу період роботи на ВП шахта «Жовтневий рудник» з 26.03.1998 року по 31.12.1998 року, а не по 04.02.2000 року, як вказує позивач, тому дана вимога підлягає частковому задоволенню. Зазначений період роботи підтверджується наступними доказами: довідкою № 121 від 10.02.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідкою від 10.02.2014 року про заробітну плату для обчислення пенсії, довідкою від 10.02.2014 року про перейменування шахт, наказом № 78/К від 17.01.1995 року про результати атестації робочих місць за умовами праці, наказом № 34/К від 18.01.2000 року про результати атестації робочих місць за умовами праці (а.с. 35-41), що відповідає вимогам, визначеним у абзаці 2 пункту 1 Порядку № 637, за якими у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, та архівними установами.

Відносно вимоги позивача щодо зарахування до стажу періоду роботи в шахті (Шахта ім. О.Ф. Засядька) з 16.02.2000 року по 21.02.2001 року - гірноробітником з повним робочим днем під землею, та з 21.02.2001 року по 31.03.2008 року - електрослюсарем підземним (8 років 3 місяці 17 днів), суд зазначає, що у спірному рішенні № 57 про відмову в призначенні пенсії від 04.12.2017 року питання щодо включення (чи не включення) до стажу позивача наведеного періоду часу роботи у вказаній шахті не вивчалося, та рішення з цього приводу не приймалося, а отже позов у цій частині також задоволенню не підлягає.

З приводу позовної вимоги щодо зарахування до стажу періоду роботи в шахті (Шахта ім. О.Ф. Засядька) з 30.05.2008 року по 28.02.2017 року - учень та машиніст гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті (8 років 7 місяців 0 днів), суд зазначає, що рішенням № 57 про відмову в призначенні пенсії від 04.12.2017 року не зараховано до стажу період роботи на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька» з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року, та з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року, а не з 30.05.2008 року по 28.02.2017 року, як вказує позивач, тому дана вимога підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як слідує зі спірного рішення № 57 від 04.12.2017 року, відповідачем не зараховано до стажу період роботи на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька» з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року, та з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року (загалом 2 місяці) з огляду на відсутність сплати страхових внесків та код підстави для обліку спеціального стажу.

Такі дії відповідач обґрунтовує тим, що у відповідності до листа ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька» м. Авдіївка втрачено контроль над майном, що знаходиться на непідконтрольній території, а отже наведені обставини виключають можливість виконання ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині проведення перевірки документів.

Зазначений період роботи (з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року, та з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року) підтверджується наступними доказами: записами в трудовій книжці на ім'я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, довідками № 27пк від 27.02.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідкою №567пк від 28.02.2017 року про те, що позивач працював повний робочий день на ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» з 16.02.2000 року по 28.02.2017 року, свідоцтвом № 1315 від 30.05.2008 року про навчання за фахом машиніст гірничих виїмкових машин, наказом № 1486/к від 07.09.1995 року про результати атестації робочих місць за умовами праці з додатком, наказом №1811 від 01.09.2000 року про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 з додатком №1, наказом № 1012 від 05.06.2002 року про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 з додатком №1, наказом № 1089к від 01.06.2007 року про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 з додатком №1, наказом № 889к від 20.05.2012 року про підсумки атестації робочих місць за умовами праці з додатком (а.с. 52-69).

Суд вважає, що не зарахування періоду роботи з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року, та з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року до стажу ОСОБА_1 на підставі відсутності сплати страхових внесків та коду підстави для обліку спеціального стажу та на теперішній час є безпідставним, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалися суми страхових внесків і позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює.

Фактично за даних спірних правовідносин відповідач протиправно переклав відповідальність за нарахування та сплату страхових внесків на позивача, а отже такі дії пенсійного органу при не зарахуванні до стажу вказаних вище періодів роботи є непропорційними заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового характеру роботи позивача), тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, відтак порушене право позивача (щодо не зарахування спірних періодів до стажу та розгляд заяви позивача про призначення пенсії з порушенням норм матеріального права) має бути відновленим.

Таким чином, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

А отже, спірне рішення № 57 від 04.12.2017 року не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи позивача періодів роботи:

- на ВП шахта «Жовтневий рудник» з 26.03.1998 року по 31.12.1998 року;

- на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька» з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року, та з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року.

Додатково до наведеного суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб захисту права, що визначений позивачем, з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Позивач просить покласти всі судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу, на відповідача.

Види судових витрат визначені ст.132 КАС України, ч.1 якої встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 зазначеної статті до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов'язані ці витрати з розглядом справи. Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається зі змісту договору про надання правової допомоги № 2018/02/19 від 19.02.2018 року та доручення № 1 від 19.02.2018 року, що були укладені між адвокатом Курібло Володимиром Анатолійовичем та ОСОБА_1, предметом яких є надання адвокатом правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених договором щодо визнання дій Лівобережного об'єднаного УПФУ м. Маріуполя Донецької області неправомірними, скасування рішення №57 від 04.12.2017 року та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до доручення № 1 від 19.02.2018 року розмір винагороди (гонорар) адвоката за виконання зазначеного доручення становить 2100,00 грн.

Разом з цим, в порушення вимог ч. 4 ст.134 КАС України позивачем не надані докази оплати та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Враховуючи викладене та те, що позивачем не надані належні докази витрат на професійну правничу допомогу (платіжних доручень, чеків, тощо) та детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), суд не вбачає підстав для відшкодування зазначених витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а отже зі сторін підлягає стягнення судовий збір по 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дій, скасування рішення № 57 від 04 грудня 2017 року та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області в частині не зарахування до загального та пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 на шахтах: з 26.03.1998 року по 31.12.1998 року - відокремлений підрозділ Шахта «Жовтневий рудник» м. Донецька; з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року, з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року - ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька».

3. Скасувати рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 57 про відмову в призначенні пенсії від 04 грудня 2017 року.

4. Зобов'язати Лівобережне об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 вересня 2017 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 14-20 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду, що викладені у цьому судовому рішенні.

5. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (місцезнаходження: пр. Перемоги, буд. 16, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

7. Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 16 листопада 2001 року Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Судове рішення складено та підписано 24 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.