Справа № 803/413/18
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2999/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Ніколіна В.В., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року про відмову у відкриття провадження у справі (головуючий суддя: Ковальчук В.Д., місце ухвалення - м. Луцьк) за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом у якому просять визнати протиправним та скасувати рішення Луцької міської ради Волинської області від 01.03.2018 № 38/27 «Про надання ТОВ «Житловий квартал» на умовах оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування нежитлових приміщень на вул. Рівненській, 119».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у відкритті провадження відмовлено.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодилася ОСОБА_4 та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що така є передчасною, необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що позивачі у вказаній справі не являються субєктами земельних відносин, а предмет спору не стосується питань володіння, користування чи розпорядження землею. Звернення до суду було зумовлено виключно порушенням законодавчо встановленого порядку прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, законною, постановленою відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Позивачі та представник відповідача у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, їх участь в судовому засіданні обовязковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта - ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що спір між сторонами виник внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, яким Луцька міська рада надала ТОВ «Житловий квартал» на умовах оренди земельну ділянку для будівництва та обслуговування нежитлових приміщень на вул. Рівненській, 119.

Відповідно до п. 2 рішення Луцької міської ради від 01.03.2018 № 38/27 відповідач надав ТОВ «Житловий квартал» земельну ділянку на вул. Рівненській, 119 на умовах оренди строком на 10 років з дати укладення договору оренди землі, площею 1,9143 га, кадастровим номером :34:066:0127, для будівництва та обслуговування нежитлових приміщень (В 03.10 - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку), згідно з додатком.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити, оскільки у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу в оренду земельної ділянки, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою у користування спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до п. п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінський функцій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом цього спору є оскарження рішення, яким Луцька міська рада надала ТОВ «Житловий квартал» на умовах оренди, земельну ділянку для будівництва та обслуговування нежитлових приміщень на вул. Рівненській, 119.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Земельного кодексу України, суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності (ст. 80 Земельного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідач від імені територіальної громади при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним субєктом земельних відносин, а тому є вільний у виборі субєкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснює владних управлінських функцій.

У спірних правовідносинах відсутня підпорядкованість одного учасника земельних відносин іншому, як це має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Отже, в цьому випадку, у спірних правовідносинах, відповідач не здійснював владних управлінських функцій і не виступав у цих відносинах, як субєкт владних повноважень, а лише рівноправним учасником земельних відносин і власником землі.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відкритті провадження необхідно відмовити, так як, цей позов не може бути розглянутий за правилами КАС України, оскільки враховуючи субєктний склад та характер спірних правовідносин вказаний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року про відмову у відкриття провадження у справі № 803/413/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: В.В. Ніколін

ОСОБА_8

Повне судове рішення складено 24.05.2018.