Справа № 812/474/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року справа №812/474/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 р. у справі № 812/474/18 (головуючий І інстанції Секірська А.Г.) яке складено в повному обсязі 29 березня 2018 року у м.Сєвєродонецьку, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінант Траст Сервіс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 08.02.2018 № НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінант Траст Сервіс" (далі позивач) звернулося до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі- відповідач, апелянт) в якому просили суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Луганській області від 08.02.2018 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позову зазначали, Оскаржуване податкове повідомлення рішення винесено відповідачем на підставі акту перевірки від 15.01.2018 № 48/12-32-12-06/19065870 та вмотивовано тим, що встановлення порушення п. 187.1 ст. 187 ПКУ, а саме занижені податкові зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 43 643,00 грн.

Позивачем складені податкові накладні від 24.11.2017 № 28 на суму 261860,40 грн (ПДВ 43643,00 грн) та від 24.11.2017 № 29 на суму 261 860,40 грн (ПДВ 43643,00 грн) та відправлено на реєстрацію до ЄРПН. Податкова накладна від 24.11.2017 № 29 була складена та відправлена до ЄРПН помилково. 20.12.2017 позивачем складено розрахунок коригування № 1 до податкової накладної від 24.11.2017 № 29 на суму 261860,40 грн. (ПДВ 43643,00 грн) та зареєстровано в ЄРПН за № НОМЕР_2.

До податкової декларації з ПДВ за листопад 2017 року, рядок 1.1, сума 43643,00 грн, згідно з податковою накладною від 24.11.2017 № 29 не заносилась, оскільки податкова накладна була складена і відправлена на реєстрацію до ЄРПН помилково, господарських операцій не проводилось.

Однак, відповідачем після камеральної перевірки складний акт від 15.01.2018 № 48/12-32-12-06/19065870. 24.01.2018 позивачем надано заперечення на акт перевірки.

З посиланням на п.п.4.1.2 4.1.4 статті 4, 21, 44, 83, 187, 200 Податкового кодексу України, статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позивач зазначив, що господарських операцій на суму, зазначену в податковій накладній від 24.11.2017 № 29, не проводилось, що підтверджується випискою по рахунку за листопад 2017 року, первинних документів не існує. Оскільки виникнення податкових зобовязань є причиною, а складання податкової накладної наслідком, то оподаткуванню підлягає лише фактично проведена операція. Нормами ПКУ встановлено, що нарахування ПДВ здійснюється по операціям платників податку з повної ставки. В разі, якщо підприємством помилково двічі проведено операції в обліку, повторно обєкт оподаткування не виникає, оскільки повторна операція обєктивно є відсутньою. Наявність помилок в бухгалтерському обліку не свідчить про однозначний факт завищення або заниження обєкту оподаткування, допущена позивачем помилка не призвела до заниження ним податкових зобовязань з податку на додану вартість.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення від 08.02.2018 № НОМЕР_1, винесене Головним управлінням ДФС у Луганській області, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Домінант Траст Сервіс» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) на 54 553,75 грн (пятдесят чотири тисячі пятсот пятдесят три гривні 75 коп.), з яких за податковими зобовязаннями 43643,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 10910,75 грн. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що положення ст.ст. 44, 187 Податкового кодексу України, помилково складена та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна не підлягає відображенню у податковій звітності з ПДВ. Розрахунок коригування, виписаний до такої податкової накладної, підлягає реєстрації в ЄРПН, проте до податкової звітності також не включається.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся з апеляційною скаргою у якій зазначив, що на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п.76.1 ст. 76 Податкового кодексу України 15.01.2018 ГУ ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку даних податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2017 року ТОВ «Домінант Траст Сервіс». Згідно з актом перевірки від 15.01.2018 № 48/12-32-12-06/19065870 контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Домінант Траст Сервіс» вимог п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижені податкові зобовязання з ПДВ у розмірі 43 643 грн, що призвело до заниження суми ПДВ, яка сплачується до державного бюджету.

На підставі зазначеного акту прийнято податкове повідомлення рішення від 08.02.2018 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 54 553,75 грн, з яких 43 643 грн за податковими зобовязаннями та 10 910,75 грн штрафними (фінансовими) санкціями, яке вручене позивачу 15.02.2018.

З посиланням на п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, абз. 1, 9 п.201.10 ст. 201, п. 202.1 ст.202 Податкового кодексу України, відповідач зазначив, що у рядку 1.1 декларації з ПДВ за листопад 2017 року обсяги постачання (без ПДВ) складають 1 388 789 грн, сума ПДВ 277 748 грн, тоді як згідно з даними АІС «Архів електронної звітності» обсяги постачання (без ПДВ) за листопад 2017 року складають 1 607 006 грн, сума ПДВ 321 401,20 грн. В порушення п.187.1 ст. 187 ПКУ позивачем до складу податкових зобовязань (р.1.1) декларації з ПДВ за листопад 2017 року не включено податкову накладну від 24.11.2017 № 29. Тобто позивачем порушено вимоги п.187.1 ст. 187 ПКУ, внаслідок чого занижені податкові зобовязання з ПДВ у розмірі 43643 грн, що призвело до заниження суми ПДВ, яка сплачується до бюджету.

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 20.12.2017 до податкової накладної від 24.11.2017 № 29 складений та надісланий для проведення реєстрації в ЄРПН лише 20.12.2017, тобто поза межами місячного податкового періоду з ПДВ (листопад 2017 року), в якому було виписано вказану податкову накладну. На думку відповідача, складання та реєстрація в ЄРПН розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 20.12.2017 не може вважатися належною та законною підставою для не відображення позивачем суми податкового зобовязання по зареєстрованій в ЄРПН податковій накладній від 24.11.2017 № 29. Тому, виявлене в ході камеральної перевірки порушення, на підставі п.123.1 ст. 123 ПКУ відповідачем до позивача застосовано штрафні санкції на суму 10 910,75 грн.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначив доводи подібні, викладеним в позовній заяві.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінант Траст Сервіс» зареєстровано як юридична особа 21.02.2001, № запису 1 001051, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 23.03.2018 за № НОМЕР_3 (арк.спр. 6-12).

Позивачем у листопаді 2017 року виписано податкові накладні від 24.11.2017 № 28 на суму 261 860,40 грн (в тому числі ПДВ 43 643,00 грн) та від 24.11.2017 № 29 на суму 261 860,40 грн (в тому числі ПДВ 43 643,00 грн) (арк.спр. 68, 69), зареєстровано в ЄРПН за номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 відповідно (арк.спр. 68 зв., 69 зв.).

За твердженнями позивача, податкова накладна від 24.11.2017 № 29 виписана та зареєстрована в ЄРПН помилково, що не заперечується відповідачем.

20.12.2017 ТОВ «Домінант Траст Сервіс» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період листопад 2017 року, у рядку 1.1 якої зазначено обсяги постачання 1 388 789 грн, сума ПДВ 277 758 грн (арк.спр. 53).

До складу податкових зобовязань у рядку 1.1 зазначеної декларації, згідно з додатком 5 включено податкову накладну від 24.11.2017 № 28 на суму 261 860,40 грн (ПДВ 43 643,00 грн) (арк.спр. 54).

20.12.2017 ТОВ «Домінант Траст Сервіс» складено розрахунок коригування № 1 до податкової накладної від 24.11.2017 № 29, в якому зазначено причину коригування «помилково виписана», зареєстровано в ЄРПН за № НОМЕР_2 (арк.спр. 70, 70 зв.).

22.01.2018 позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період грудень 2017 року, в якій коригування податкової накладної від 24.11.2017 № 29 не відображалося (арк.спр. 55).

15.01.2018 ГУ ДФС у Луганській області на підставі п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Домінант Траст Сервіс» за листопад 2017 року, за результатами якої складено акт № 48/12-32-12-06/19065870 (арк.спр. 44-45).

Згідно із висновками акту від 15.01.2018 № 48/12-32-12-06/19065870 дані камеральної перевірки даних податкової декларації з ПДВ ТОВ «Домінант Траст Сервіс» за листопад 2017 року від 20.12.2017 № НОМЕР_6 свідчать про порушення пункту 187.1 статті 187 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого занижені податкові зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 43643 грн, що призвело до заниження суми ПДВ, яка сплачується до державного бюджету. Відповідальність платника передбачена п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Зазначений висновок зроблено на підставі того, що ТОВ «Домінант Траст Сервіс» зареєстровано в ЄРПН дві податкові накладні від 24.11.2017 № 28 та № 29 на суму ПДВ 43643,40 грн на неплатника ПДВ, але включена до складу податкових зобовязань згідно додатку 5 декларації з ПДВ за листопад 2017 року тільки одна податкова накладна. У ЄРПН відсутні виписані в листопаді 2017 року та зареєстровані коригування до вищезазначених податкових накладних ТОВ «Домінант Траст Сервіс» (арк.спр. 45).

Акт від 15.01.2018 № 48/12-32-12-06/19065870 отримано позивачем 18.01.2018 (арк.спр. 46).

24.01.2018 за вх. № 405/10 ГУ ДФС у Луганській області отримано заперечення ТОВ «Домінант Траст Сервіс» від 24.01.2018 № 24/01/1 на акт камеральної перевірки, в яких зазначено, що податкова накладна від 24.11.2017 № 29 виписана та відправлена на реєстрацію в ЄРПН помилково (арк.спр. 50).

06.02.2018 позивачем отримано рішення ГУ ДФС у Луганській області від 31.01.2018 № 487/10/12-32-12-06-15 про розгляд заперечень, яким висновки акта камеральної перевірки залишено без змін та зазначено, що платник податків повинен був: включити до податкового зобовязання за листопад 2017 року (рядок 1.1 податкової звітності з ПДВ) суму податкової накладної № 29 у розмірі 218 217 грн, ПДВ у розмірі 43643 грн; відобразити коригування податкової накладної № 29 у розмірі 218 217 грн (ПДВ у розмірі 43643 грн) у податковій звітності за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок (арк.спр.51-52).

На підставі акту від 15.01.2018 № 48/12-32-12-06/19065870 ГУ ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення рішення від 08.02.2018 № НОМЕР_1, яким ТОВ «Домінант Траст Сервіс» за порушення п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України згідно з п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст. 58 та п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг)» на 54 553,75 грн, з яких за податковими зобовязаннями + 43643 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 10910,75 грн (арк.спр. 13).

Оскаржуване податкове повідомлення рішення отримано платником 15.02.2018 (арк.спр. 47).

Між сторонами є спірною та обставина, є наявність чи відсутність обовязку платника ПДВ відображати у податковій звітності звітного податкового періоду помилково виписану та зареєстровану в ЄРПН податкову накладну, чи виникають податкові зобовязання внаслідок помилкової виписки та реєстрації податкової накладної, та наявність права контролюючого органу збільшувати податкові зобовязання з ПДВ платнику на підставі помилково виписаної та зареєстрованої податкової накладної у звітному податковому періоді.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Висновками акта камеральної перевірки встановлено порушення позивачем п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, яка визначає дату виникнення податкових зобовязань з постачання товарів/послуг.

Так, у відповідності з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Необхідно зазначити, що згідно з положеннями п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами.

Сторонами визнається факт, що податкова накладна від 24.11.2017 № 29 виписана та зареєстрована в ЄРПН помилково, відповідної господарської операції за цією податковою накладною не проводилося, що також підтверджується випискою по рахунку, відкритому у ПАТ Приват Банк за листопад 2017 року (арк.спр. 22-24).

Тобто жодної події, настання якої у відповідності до п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України зумовлює виникнення в платника податкових зобовязань з постачання товарів/послуг, не відбулося ні зарахування коштів, ні відвантаження товарів (надання послуг).

Щодо доводів апелянта на те, що податкова накладна є документом, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, і дата оформлення такого документа обумовлює виникнення податкових зобовязань згідно із п.п. б п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, є помилковими, оскільки згідно із вищенаведеними положеннями статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна не є документом, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Натомість, обовязок постачальника скласти та зареєструвати податкову накладну виникає лише при здійсненні реальних операцій з постачання товарів/послуг, і податкова накладна складається саме на дату виникнення податкових зобовязань (п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).

Документом, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, в розумінні п. б п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України може бути акт приймання передачі послуг, акт виконаних робіт та інше, що спростовує доводи відповідача про порушення позивачем п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо положення ст.ст. 44, 187 Податкового кодексу України, помилково складена та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна не підлягає відображенню у податковій звітності з ПДВ. Розрахунок коригування, виписаний до такої податкової накладної, підлягає реєстрації в ЄРПН, проте до податкової звітності також не включається.

Таким чином, податкове повідомлення рішення від 08.02.2018 № НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки контролюючим органом неправомірно збільшено позивачу суму грошового зобовязання з ПДВ на 43 643 з посиланням на п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, та відповідно застосовано відповідальність (штрафні санкції) згідно з п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу на суму 10910,75 грн.

Суд апеляційної інстанції застосовуючи частину 2 статті 77 КАС України, яка передбачає, що, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вважає, що з цього приводу податковий орган не надав доказів спростовуючи зазначений факт.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 812/474/18 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 812/474/18 залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 30 травня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_1