Справа № 825/1683/18
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року Чернігів Справа № 825/1683/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства "Комфорт"
доДержавної служба України з безпеки на транспорті
провизнання протиправним та скасування розрахунку,
У С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Комфорт» звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку № 608 від 16.07.2017 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0019561 від 16.07.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що 16.07.2017 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області на автодорозі Київ-Одеса, 210 км + 450 м було здійснено габаритно-ваговий контроль автопоїзду: автомобіль (тягач) марки RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки SCHMITZ, модель SKO 24, реєстраційний номер НОМЕР_2. Власником вказаного транспортного засобу є ПП Комфорт. За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.07.2017 № 0000561 та акт № 0019561 від 16.07.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. У довідці зафіксовано перевищення вагових обмежень, згідно якою зазначено навантаження на ось 12,350 т, при максимально допустимій 11т. В той же час нормативно допустима маса транспортного засобу 40 т, а фактична склала 38,850 т. Відповідно до документів на транспортний засіб та напівпричіп повна їх маса без навантаження складає 15793 кг, а згідно товарно-транспортної накладної позивач перевозив вантаж: пиво масою брутто 15496 кг, а тому повна маса мала становити 31289 кг, однак, згідно довідки відповідача від 16.07.2017 повна маса транспортного засобу становила 38,850 тон, тобто на 7,561 тон більше, що може свідчити про дефекти в експлуатації або про технічну несправність приладу обліку і ставить під сумнів результати останнього. Також позивач зазначає, що після проходження габаритно-вагового контролю транспортний засіб не затримувався, а продовжив рух.

Ухвалою суду від 18.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і проведення судового засідання та надано відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для надіслання відзиву на позов.

Копію вказаної ухвали відповідач отримав 23.04.2018, однак у встановлений вище термін відзив на позов не надав.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області 16.07.2017 на автодорозі Київ-Одеса, 210 км + 450 м було здійснено габаритно-ваговий контроль автопоїзду: автомобіль (тягач) марки RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки SCHMITZ, модель SKO 24, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником вищевказаного транспортного засобу є ПП «Комфорт» (а.с. 18).

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.07.2017 № 0000561 та акт № 0019561 від 16.07.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 19-20).

Так, згідно довідки габаритно-вагового контролю відповідачем встановлено перевищення вагових обмежень на одну з одиночних осей: замість допустимих 11 т ( + 2% похибки) навантаження становило 12,350 т, тобто на 1,350 т більше дозволених нормативів, повна маса транспортного засобу 38,850 т при нормативно допустимій 40 т.

На підставі вищевказаних документів Управлінням Укртрансбезпеки в Черкаській області здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано відповідачу плату за проїзд № 608 від 16.07.2017 в сумі 278,64 євро (а.с. 19).

Не погоджуючись із зазначеним розрахунком позивач звернувся до суду за захистом свої прав та інтересів до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон) великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Згідно з частиною сьомою статті 6 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п.2,15 п. 5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Таким чином, посадові особи Управління Укратрансбезпеки у Черкаській області уповноважені відповідно до чинного законодавства України здійснювати габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до пункту 2 Порядку здiйснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобiльними дорогами загального користування транспортних засобiв та iнших самохiдних машин i механiзмiв, ваговi та/або габаритнi параметри яких перевищують нормативнi, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно з пунктом 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1993 № 1094 визначено, що за спеціальними правилами здійснюються перевезення небезпечних вантажів і незнешкодженої тари з-під них, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,65 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактична маса понад 38 т, навантаження на одиночну вісь - 10 т, здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (на встановлених Мінтрансом і Державтоінспекцією маршрутах - 40 т, для контейнеровозів на встановлених маршрутах - 44 т, навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV від 08.09.2005 (далі - Закон № 2862-IV) передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух вагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти, суд зазначає, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Факт перевищення габаритних або вагових обмежень транспортним засобом позивача, підтверджується актом № 0019561 від 16.07.2017 (а.с.19).

Із акту перевірки вбачається, що перевезення вантажу вказаним транспортним засобом здійснювалось без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, що є порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів також відсутній.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (п. 28 Порядку № 879).

Пунктом 30 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Із наведеного випливає, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковим платежем, який дає право на рух великовагового транспортного засобу.

Пунктом 31-1 Порядку встановлено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Позивач посилається на те, що засіб вимірювальної техніки не відповідав вимогам законодавства, документи, що підтверджували б проходження перевірки вимірювальної техніки були відсутні.

Проте, в своїй позовній заяві ПП «Комфорт» зазначає, що водій, під керуванням якого було зупинено транспортний засіб та проведено його габаритно-ваговий контроль, не повідомляв підприємство щодо здійсненого контролю та встановленого порушення, а згодом водія було звільнено. Щодо наявного порушення підприємство дізналось лише після звернення відповідача до суду щодо стягнення плати за проїзд.

За таких обставин, суд критично оцінює посилання позивача на відсутність необхідних документів щодо вимірювальної техніки, а також про її невідповідність нормативним актам.

В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що зважування проводилось ваговим комплексом, який автоматично друкує чек та засвідчує фактичну масу транспортного засобу. А отже, факт впливу уповноважених осіб в процес зважування транспортного засобу, не підтверджується.

Суд критично ставиться і щодо посилання позивача на те, що повна фактична маса ТЗ під час зважування склала 38,850 тон, що на 7,561 т більше, ніж визначено супровідними документами, що на переконання позивача є свідченням про дефекти або технічну несправність приладу обліку, оскільки зазначені доводи жодним чином не спростовують факт перевищення допустимого навантаження на осі вказаного транспортного засобу, ґрунтуються на припущеннях, та не є належним спростуванням проведених контролюючим органом вимірювань, які зафіксовано у встановленому порядку.

Щодо посилання позивача на те, що Державною службою України з безпеки на транспортні у спірному розрахунку вказана відстань перевезення вантажу, однак на підставі яких даних встановлено, що саме така відстань перевезення вантажу відбулася, невідомо, суд зазначає, що позивач звертаючи на вказану обставину увагу, не зазначає, яка саме похибка допущена при визначенні вказаної відстані, та не вказано вірну, на його думку, відстань. Тобто, вказані посилання не містять жодних обґрунтувань з посиланням на конкретні обставини справи, а лише констатують факт безпідставного нарахування плати за проїзд.

Як зазначалось вище, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати (пункт 31-1 Порядку № 879).

Разом з тим, будь які докази того, що транспортний засіб позивача після проведеного контролю не продовжив подальший рух або продовжив його з приведенням габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність, відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, в межах обраного способу захисту позивачем, суд вважає, що під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу ПП «Комфорт» посадові особи відповідача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статей 77 та 90 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги приватного підприємства «Комфорт» задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення складено у повному обсязі 25.05.2018.

Суддя Ю. О. Скалозуб