Справа № 522/23424/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/70/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Когут Івана Геннадійовича, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Когут Івана Геннадійовича про скасування постанови та визнання дій протиправними.

В обґрунтування позову вказано, що 02.12.2017 року відповідачем було винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА №224628 за нібито порушення позивачем Правил дорожнього руху. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 керувала автомобілем Lexus RX350, державний номер НОМЕР_1 по вул. Розумовського, 18 у м. Одесі без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п.19.1 Правил дорожнього руху. Позивачка вказує, що рухаючись з вул. м. Арнатутська в напрямку вул. Розумовського на автомобілі постійно були ввімкнені фари ближнього світла оскільки це вмикається автоматично. Однак на ділянці дороги по вул. Розумовського з більш денним ступенем освітлення дороги, фари ближнього світла на автомобілі автоматично вимкнулися, а через нетривалий час знову ввімкнулися. Ці обставини бачив інспектор, оскільки транспортний засіб патрульної поліції тривалий час рухався за автомобілем позивача і лише після автоматичного вимкнення фар автомобіль було зупинено за вимогою інспектора. На місці зупинки транспортного засобу інспектор передивився відео фіксацію правопорушення та впевнився в тому, що світло фар було ввімкнене. Проте, незважаючи на дані обставини, відповідач склав постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року провадження у справі відкрите.

В судовому засіданні 15.01.2018 року суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці протокольно ухвалив залучити Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції до участі в даній справі в якості третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою суду від 15.02.2018 року закрите підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду по суті.

До суду 15.02.2018 року надійшли пояснення представника третьої особи щодо позову, відповідно до яких УПП в м. Одесі Департаменту патрульної поліції просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки позивачка сама не заперечує факт того, що на ділянці дороги, яка була більше освітлена фари на деякий час вимкнулися.

В судовому засіданні позивачка стверджувала, що відповідач та третя особа не надала суду диск з фіксацією правопорушення, оскільки з нього видно, що фари не горіли 1-3 секунди і то не з її вини, бо це автоматична функція. Коли інспектор зупиняв машину, то фари горіли та крім того, вказала, що поліцейський вийшов з машини вже з підготовленим протоколом.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні, потреби заслухати свідків чи експертів немає, також відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні встановлені ст. 205 КАС України.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.12.2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Одеса лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №224628, відповідно до якої ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Lexus RX350, державний номер НОМЕР_1,без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила ч. 2 ст. 122 КУпАП На позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З відповіді Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» в мережі Інтернет на повідомлення ОСОБА_4 вбачається, що система освітлення функціонує залежно від комплектації окремого автомобіля і працює відповідно до обраного режиму освітлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 19.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи з вищевикладеного, для кваліфікації дій позивача за ч.2 ст. 122 КУпАП, необхідно встановити протиправність дій позивача відносно здійснення руху в темний період доби без ввімкненого ближнього світла.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є вичерпним.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, на спростування наведених позивачем доводів що у її автомобілі були включені задні габарити які працювали в автоматичному режимі та про миттєве виключення їх на добре освітлювальній дільниці дороги, та про їх увімкнення під час зупинки, відповідач не надав, також суду не надано відео фіксацію, на яку посилається позивач в своїх пояснення , яка зазначила що така фіксація проводилась і вона її бачила.

Позивачка дійсно не заперечує, що короткий проміжок часу фари ближнього світла були вимкнені через автоматичну систему вмикання та вимикання фар, залежно від освітлення дороги.

У статті 254 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, серед інших, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України).

Статтею 293 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, серед іншого, скасовує постанову і закриває справу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення (ст. 247 КУпАП).

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачем були з'ясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не доведено, що позивачем було порушено Правила дорожнього руху України.

Аналіз долучених до справи документів не дає підстав стверджувати, що мало місце вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та наявності її вини.

На спростування вказаних тверджень відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, а лист Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота - Україна» лише підтверджує той факт, що системне освітлення працює відповідно до обраного режиму, при цьому не вказано режим обирається вручну чи встановлюється при комплектації автомобіля.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вбачає за можливе закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 19, 63 Конституції України, ст. 9, 23, 30, ч.2 ст.122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 278, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ст. 205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, 65012, АДРЕСА_1) до інспектора Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Когут Івана Геннадійовича (65114, м. Одеса, вул. Корольова, буд. 5), за участю третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Корольова, буд. 5), про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Когут Івана Геннадійовича щодо винесення постанови серії ЕАА №224628 від 02.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, 65012, АДРЕСА_1).

Скасувати постанову серії ЕАА №224628 від 02.12.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, 65012, АДРЕСА_1) за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, 65012, АДРЕСА_1) за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №224628 від 02.12.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 29.05.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.