Справа № 727/6304/17
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/6304/17

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

10 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_6, про визнання протиправними дій Чернівецького міського голови, визнання недійсним та скасування розпорядження Чернівецького міського голови,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

-визнати протиправними дії Чернівецького міського голови ОСОБА_5 щодо призначення ОСОБА_6 на посаду директора департаменту житлово-комунального господарства міської ради без проведення конкурсного відбору кандидата на заміщення цієї посади;

- визнати недійсним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови ОСОБА_5 №500-К від 22 травня 2017 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 січня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив про те, що відповідачем грубо порушено конституційне його право на доступ до служби в органах місцевого самоврядування, надавши при цьому перевагу ОСОБА_6

Також, зазначив про те, посада директора житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради відноситься до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування, тоді як ОСОБА_6 до призначення на спірну посаду займав посаду, яка відноситься до пятої категорії.

Тобто, в даному випадку відповідачем безпідставно застосовано норми ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», оскільки відбулось не переведення на рівнозначну чи нижчу посаду, а призначення на вищу, що можливе лише за результатами конкурсу.

16 квітня 2018 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про те, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» за рішенням органу місцевого самоврядування створюється кадровий резерв для зайняття посад і просування по службі, який затверджується сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради.

Тобто, аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що просування по службі посадової особи міської ради, зарахованої до кадрового резерву, може здійснюватись за рішенням міського голови поза конкурсом.

Таким чином, оскаржуване розпорядження прийнято на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19 травня 2017 року розпорядженням Чернівецького міського голови ОСОБА_5 №495-К ОСОБА_6, на підставі його заяви від 16 травня 2017 року та подання начальника патронатної служби Чернівецької міської ради від 17 травня 2017 року, призначено на посаду радника Чернівецького міського голови.

Також, 19 травня 2017 року розпорядженням Чернівецького міського голови ОСОБА_5 №497-К, за поданням директора департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради ОСОБА_7, на підставі заяви ОСОБА_6, внесено доповнення до кадрового резерву міської ради на 2017 рік, яким ОСОБА_6 зараховано до кадрового резерву департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради як такого, що перебуває на посаді радника Чернівецького міського голови.

На наступний робочий день, 22 травня 2017 року розпорядженням ОСОБА_5 №500-К ОСОБА_6 призначено на посаду директора департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради з 23 травня 2017 року в порядку переведення з посади радника Чернівецького міського голови (як такого, що перебуває в кадровому резерві).

Не погоджуючись із діями та вказаним розпорядженням, позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх дій при прийнятті оскаржуваного розпорядження.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить зі слідуючого.

Конституцією України визначено основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними (стаття 21); конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування (стаття 38); кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності (стаття 43); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (стаття 64); кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (стаття 68).

Статтею 8 Конституції України встанолено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Так, Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

За правилами статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

При цьому, статтею 3 вказаного Закону визначено, що посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Право на службу в органах місцевого самоврядування законодавчо закріплено також у ст. 5 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», якою визначено, що таке право мають громадяни України незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, терміну проживання на відповідній території. На посаду можуть бути призначені особи, які мають відповідну освіту і професійну підготовку, володіють державною мовою.

Водночас ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється:

-на посади керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Проведення конкурсу, випробування та стажування при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

У разі необхідності, за згодою сторін, посадова особа місцевого самоврядування може бути переведена на рівнозначну чи нижчу посаду або посаду радника чи консультанта без конкурсного відбору.

З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що на посаду до органу місцевого самоврядування особа може бути прийнята шляхом виборів, на конкурсній основі та в іншому порядку, який прямо передбачена законом.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в органах місцевого самоврядування встановлюються категорії посад, зокрема:

-четверта категорія посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

Таким чином, посада начальника департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради відноситься до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Так, п. 2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення визначено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 6 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія "Б" - посади:

-керівників структурних підрозділів Секретаріату Кабінету Міністрів України та їх заступників;

-керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників;

-керівників та заступників керівників структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, апаратів місцевих державних адміністрацій, їх структурних підрозділів.

Отже посада начальника департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради відповідає категорії 2 категорії посад, передбачених ст. 6 Закону № 889-VIII.

За правилами Закону № 889-VIII та Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 246 прийняття громадян України на посади державної служби категорії «Б» здійснюється лише за результатами конкурсу.

Вказане свідчить про те, що призначенню на посаду начальника департаменту житлово-комунального господарства органу місцевого самоврядування, має передувати проведення конкурсу, за результатами якого визначається переможець, що й призначається на посаду.

Зважаючи на те, що призначення на вищевказану посаду на конкурсній основі, прямо передбачено діючим законодавством, то в даному випадку міський голова обираючи самостійно процедуру прийняття на роботу ОСОБА_6, діяв поза межами своїх повноважень.

Доводи відповідача про те, що законодавством не заборонено інший порядок призначення на посаду керівника структурного підрозділу органу місцевого самоврядування колегія суддів відхиляє, оскільки, як було зазначено вище, інша процедура призначення на посаду повинна бути прописана в законі.

Стосовно посилань представника ОСОБА_5 на те, що іншою процедурою призначення на посаду є переведення з кадрового резерву, суд апеляційної інстанції вказує на таке.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» за рішенням органу місцевого самоврядування створюється кадровий резерв для зайняття посад і просування по службі, який затверджується сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради.

До кадрового резерву зараховуються особи, які виявили бажання зайняти посаду в органах місцевого самоврядування і мають відповідну кваліфікацію та освіту або здобувають її.

Кадровий резерв формується з:

-посадових осіб місцевого самоврядування, які підвищили кваліфікацію або пройшли стажування і рекомендовані атестаційною комісією на вищі посади;

- державних службовців, які бажають перейти на службу в органи місцевого самоврядування;

- спеціалістів виробничої, соціально-культурної, наукової та інших сфер, а також випускників навчальних закладів відповідного профілю.

Порядок формування та ведення кадрового резерву посадових осіб визначається відповідною радою.

Примірний порядок формування кадрового резерву розробляється і затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні правові норми відображені в Типовому порядку формування кадрового резерву в органах місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1386 від 24 жовтня 2001 року (далі Типовий порядок).

Між тим, за приписами статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у разі необхідності, за згодою сторін, посадова особа місцевого самоврядування може бути переведена на рівнозначну чи нижчу посаду або посаду радника чи консультанта без конкурсного відбору.

Однак, як встановлено під час апеляційного розгляду справи, посада, яку ОСОБА_6 займав перед зарахуванням до кадрового резерву, відносилася до пятої категорії органів місцевого самоврядування, тоді як посада на яку його призначено 22.05.2017 року є посадою четвертої категорії.

Тобто в даному випадку було відсутнє переведення на рівнозначну чи нижчу посаду, що давало б право на призначення поза конкурсом, з кадрового резерву на підставі рішення міського голови.

Крім того, відповідно до п.7 Типового порядку із зарахованими до кадрового резерву, проводиться робота згідно із особистими річними планами, затвердженими керівниками виконавчих органів місцевого самоврядування, де передбачається:

-вивчення і аналіз виконання законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, рішень органів місцевого самоврядування;

- систематичне навчання шляхом самоосвіти;

- періодичне навчання і підвищення кваліфікації у відповідних навчальних закладах (у тому числі зарубіжних);

- участь у роботі семінарів, нарад, конференцій з проблем та питань діяльності органів місцевого самоврядування;

- стажування протягом не більше як два місяці в органі місцевого самоврядування, до кадрового резерву якого зараховано працівника;

- виконання обовязків посадової особи, на посаду якої зараховано працівника до кадрового резерву;

- залучення до розгляду відповідних питань, проведення перевірок, службових розслідувань;

- участь у підготовці проектів актів законодавства, інших нормативних документів.

Відповідно до п. 11 Типового порядку, якщо посада, до кадрового резерву на яку зараховано працівника, стає вакантною, він, за наявності рівних даних, має переважне право на її заміщення під час проведення конкурсу.

За таких обставин, особа, яка зарахована до кадрового резерву повинна пройти ряд планів, визначених п. 7 Типового порядку з метою удосконалення та підтвердження своїх професійних якостей для зайняття вакантної посади.

Однак, в даному випадку ОСОБА_6, перебуваючи у кадровому резерві протягом одного робочого дня, жодних вимог, передбачених п. 7 Типового порядку, не здійснив.

Враховуючи викладене вище, відповідачем було порушено конституційне право позивача щодо зайняття вакантної посади упереджено надавши перевагу ОСОБА_6

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 січня 2018 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_6, про визнання протиправними дій Чернівецького міського голови, визнання недійсним та скасування розпорядження Чернівецького міського голови, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Чернівецького міського голови ОСОБА_5 щодо призначення ОСОБА_6 на посаду директора департаменту житлово-комунального господарства міської ради без проведення конкурсного відбору кандидата на заміщення цієї посади.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови ОСОБА_5 №500-К від 22 травня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати в сумі 3200,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 травня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9