Справа № 127/25169/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/25169/17

Головуючий у 1-й інстанції: Прокопчук А.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

22 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року (повний текст якої складено в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Головного Управління Національної поліції України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить змінити описову частину рішення суду І інстанції.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 березня 2016 року відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_2, інспектора роти патрульної служби поліції особового призначення «Вінниця-2» Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст. 77 (через хворобу).

Згідно висновку службового розслідування з приводу отримання травми від 16 березня 2016 року, вбачається, що травму у вигляді пошкодження зв'язок лівого колінного суглобу, отриману інспектором РПСП ОП «Вінниця-2» Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2, вважати такою, що була отримана в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

З свідоцтва про хворобу № В-24 від 21.03.2016 року військово-лікарською комісією за розпорядженням ВП ГУНП у Вінницькій області було здійснено медичний огляд ОСОБА_2 та встановлено наступні діагнози: після травматичний лівобічний гонартроз другої стадії ПФС першого ступеня. Травма (22.12.2015р.) пов'язана з виконанням службових обов'язків (ОСОБА_3 Н-1 №1, затверджений начальником Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області 19.03.2016р). Виразкова хвороба 12-палої кишки в стадії неповної ремісії, ускладнена перфорацією, шлунково-кишковою кровотечею, грубою рубцевою деформацією цибулини. Хронічний гастродуоденіт в стадії неповної ремісії, з рідкими загостреннями, без спаду живлення. Рефлюкс-езофагіт. Стеатогепатоз. Хронічний некалькульозний холецистит в стадії ремісії. Розповсюджений остеохондроз хребта, кила диску L5-S1 з нестабільністю L5 хребця. Вертеброгенний больовий рефлекторний м'язево-тонічний синдром на шийному, грудному і поперековому рівнях. Незначне порушення статико-динамічної функції хребта. Правобічний гонартроз другої стадії. ПФС першого ступеня. Вегетативна дисфункція легкого ступеня. Мікробна екзема, обмежена форма, рідко-рецидивуючий перебіг, стадія ремісії. Гіперметропія ст. 0,5Д правого ока, гіперметропія ст.. 0,75Д лівого ока при гостроті зору 0,9/0,7, з корекцією 1,0/1,0. Захворювання, пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 8).

Відповідно до довідки Вінницького обласного МСЕК серії 12 ААА № 099623 від 19.12.2016р., ОСОБА_2 встановлена 50% ступінь втрати професійної працездатності. Причина втрати професійної працездатності - травма, яка пов'язана з виконанням службових обов'язків. Страховий випадок стався 29.11.2016 року.

Судом встановлено, що позивач звертався до ГУНП у Вінницькій області з письмовою заявою про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Однак, листом від 18.09.2017 року позивачу були повернуті документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно до ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога призначається і виплачується особі у разі визначення їй інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків протягом шести місяців після звільнення з поліції. Проте, з моменту звільнення до встановлення інвалідності пройшло більше шести місяців, тому правових підстав для розгляду поданих документів немає.

Отже, аналізуючи вищевказані документи, суд приходить до висновку, що позивачу було встановлено 50% ступінь втрати професійної працездатності через травму, пов'язану з виконанням службових обов'язків.

Положеннями п.5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Разом з тим, пп. "в" п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що розмір одноразової грошової допомоги поліцейському внаслідок причин, зазначених у п. 4, інвалідності III групи визначено - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

На час звернення до відповідача з заявою (рапортом), наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року було затверджено в Міністерстві юстиції України Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно п.1 розділу 2 Порядку №4, днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п.3 розділ 3 Порядку № 4).

Слід зазначити, що згодом до вказаного порядку №4 було внесено зміни, зокрема наказом № 916 від 12.09.2016 року, якими п.5 розділу 1 доповнено підпунктом 4, яким визначено випадки за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отримання поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Враховуючи встановлені судом факти, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що лист - відмова № 1205/05/29-17 від 18.09.2017 року Головного управління Національної поліції у Вінницькій області являється безпідставною та протиправною, яке діяло в порушення норм чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже в бездіяльності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо відмови позивачу у проведені виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності є порушенням чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

За змістом ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3