Справа № 824/405/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/405/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боднарюка О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Антонюка О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Вимірювач" до Головного управління ДФС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю "Вимірювач" (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "ПС" від 23.04.2018 року № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем проведено камеральну перевірку з питань неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та за січень, лютий 2018 року. 26.03.2018 року за результатами перевірки складено акт № 1456/24-13-54-01/14314665, який на думку позивача отриманий з порушенням строку отриманий - 05.04.2018 року.

23.04.2018 року на підставі акту винесено податкове - повідомлення рішення №, згідно якого встановлено порушення позивачем вимог: пунктів 49.18.1 п.49.18 статті 49, пунктів 202.2 статті 202 та пунктів 54.3.1 пунктів 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ та відповідно до пункту 120.1 статті 120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 2380,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення - рішення на думку позивача є протиправним і підлягає скасуванню з наступних підстав:

- відповідачем з порушенням строку (протягом трьох робочих днів), передбаченого пунктом 86.2 статті 86 Податкового Кодексу України надіслано акт про результати камеральної перевірки;

- оскаржуване податкове - повідомлення рішення не містить мотивів та висновків, які б підтверджували правомірність його прийняття, оскільки позивач обрав квартальний податковий період з 2011 року.

- податкове повідомлення - рішення, прийняте податковим органом на основі Порядку (підзаконний акт), а не Податкового Кодексу України (норма закону), таким чином у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

До суду надано відзив на адміністративний позов, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, на підставі п.п.19.1.1, п.п. 19/1.1 статті 19/1; п.п.20.1.4, п.п.20.1.19 п.20.1. статті 20 та п.п.75.1.1. п.75.1. статті 75 Податкового Кодексу України податковим органом проведено камеральну перевірку позивача з питань неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та за січень, лютий 2018 року.

За результатами перевірки складено акт № 1456/24-12-54-01/14314665 від 26.03.2018 року та встановлено порушення : п.п.49.18.1 п.п.49.18 ст. 49, п.49.2 ст. 49 та п.202.2 ст.202, п.203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, розділу ІІ пункту 3 Порядку заповнення та подання звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 159/28289 (далі - Порядок).

23.04.2018 року на підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення форми "ПС" №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2380 грн.

Щодо порушення фіскальним органом строку надіслання акта перевірки позивачу, передбаченого п.86.2 ст. 86 Податкового Кодексу України, відповідач зазначив, що листом ГУДФС у Чернівецькій області від 26.03.2018 року № 1482/10/24-13-54-01 на адресу позивача 28.03.2018 року було направлено акт перевірки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке вручене адресату 05.04.2018 року. Таким чином, на думку відповідача доводи позивача щодо порушення строків надсилання акту перевірки не знайшли свого підтвердження.

Також відповідач не погоджується з висновком позивача щодо суперечності норм підзаконного акта нормам закону, зважаючи на наступне.

Зазначив, що підзаконні акти - це нормативно - правові акти, видані на основі, на виконання, з метою конкретизації та деталізації положень закону. Погодився з твердженням позивача, що між текстом норми п.202.2 ст.202 Податкового Кодексу України та текстом Порядку є деякі відмінності, але ці відмінності не є суперечностям у розумінні даних актів. Аналізуючи зміст наведених норм відповідач робить висновок, що Порядок не суперечить нормам Податкового Кодексу України.

З огляду на наведене вище, вважає що податковим органом правомірно прийнято податкове повідомлення - рішення № від 23.04.2018 р., а в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилався на доводи викладенні в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи зазначенні у відзиві.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі п.п.19.1.1., п.п. 19/1.1. статті 19/1; п.п.20.1.4, п.п.20.1.19 п.20.1. статті 20 та п.п.75.1.1. п.75.1. статті 75 Податкового Кодексу України податковим органом проведено камеральну перевірку позивача з питань неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та за січень, лютий 2018 року. Перевірка проводилась 26.03.2018 року.

Вказаною камеральною перевіркою, встановлено неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та січень, лютий 2018 року.

За результатами перевірки складено акт про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість №1456/24-12-54-01/14314665 від 26.03.2018року (а.с. 7-8), в якому зафіксовані наступні порушення вимог податкового законодавства, зокрема:

- п.п.49.18.1 п.п. 49.18 ст. 49 п.49.2 ст. 49 та п. 202.2 ст. 202, п. 203.1 ст.203 Податкового Кодексу України, в частині неподання податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року (граничний термін подання - 20.02.2017р.), за лютий 2017 року ( граничний термін подання - 20.03.2017 р.), за березень 2017 року (граничний термін подання - 20.04.2017 року), за квітень2017 року (- 22.05.2017 року), за травень 2017 року (граничний термін подання - 20.06.2017 р.), за червень 2017 року (граничний термін подання - 20.07.2017 р.), за липень 2017 року (граничний термін подання -21.08.2017р.), за серпень 2017 року (граничний термін подання - 20.09.2017р.), за вересень 2017 року (граничний термін подання- 20.10.2017р.), за жовтень 2017 року (граничний термін подання - 20.11.2017р.), за листопад 2017 року (граничний термін подання - 20.12.2017р.), за грудень 2017 року ( граничний термін подання -22.01.2018р.), за січень 2018 року (граничний термін подання - 20.02.2018 р.), за лютий 2018 року (граничний термін подання - 20.03.2018р.)

11.04.2018 року позивачем подано заперечення до акту камеральної перевірки (а.с. 9-10).

18.04.2018 року податковим органом надано відповідь про розгляд заперечення (лист № 1966/10/24-13-54-01), згідно якого повідомлено, що акт про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість від 26.03.2018 року № 1456/24-13-54-01/14314665 - залишено без змін. (а.с.11-12)

У зв'язку із зазначеним, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення форми "ПС" № НОМЕР_1 від 23.04.2018 року яким за порушення пп.49.18.1 п.49.18. ст.49, п.49.2 ст. 49, п.202.2 ст.202 та на пп.54.3.1 п. 54.3 ст.54 глави 4 розділу ІІ та відповідно до п.120.1 ст. 120 глави 11 розділу ІІ Податкового Кодексу України, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 2380,00 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг). (а.с.13)

Судом дослідженні податкові декларації з ПДВ за 2017 рік:

- № за І-й квартал подана позивачем (а.с.15-17) та прийнята податковим органом 28.04.2017 року без зауважень та помилки відсутні, згідно квитанції № 2; (а.с14)

- № 914541575 за ІІ-й квартал подана позивачем (а.с. 22-23) та прийнята податковим органом 26.07.2017 року без зауважень та помилки відсутні, згідно квитанції № 2; (а.с. 21)

- № за ІІІ-й квартал подана позивачем (а.с. 30-31) та прийнята податковим органом 03.11.2017 року без зауважень та помилки відсутні, згідно квитанції № 2; (а.с.29)

- № НОМЕР_2 за ІV-й квартал подана позивачем (а.с. 38-40) та прийнята податковим органом 29.01.2018 року без зауважень та помилки відсутні, згідно квитанції № 2; (а.с. 37)

Листом ГУДФС у Чернівецькій області від 26.03.2018 року № 1482/10/24-13-54-01 на адресу позивача 28.03.2018 року було направлено акт перевірки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке вручене адресату - 05.04.2018 року. (60-61)

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства, та робить висновки по суті спору.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори; засади створення і функціонування фінансового, грошового, кредитного та інвестиційного ринків; статус національної валюти, а також статус іноземних валют на території України; порядок утворення і погашення державного внутрішнього і зовнішнього боргу; порядок випуску та обігу державних цінних паперів, їх види і типи.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України.

Згідно пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до п. 48.1 ст. 48 Податкового Кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

При цьому в силу норм п. 48.2 і 48.3 ст. 48 Податкового Кодексу України, обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків. Податкова декларація, зокрема, поряд з іншими обов'язковими реквізитами повинна містити такі реквізити як: звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація, звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку).

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.1 ст. 49, абз. 1 п. 49.2 ст. 49 цього Кодексу).

Згідно положень п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; (пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу).

У разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (п. 49.11 ст. 49 ПК України).

Одночасно п. 202.2 ст. 202 Податкового Кодексу України встановлено, що платники податку, які сплачують єдиний податок можуть вибрати квартальний податковий період. Заява про вибір квартального податкового періоду подається контролюючому органу разом з декларацією за наслідками останнього податкового періоду календарного року. При цьому квартальний податковий період починає застосовуватися з першого податкового періоду наступного календарного року.

У разі якщо платник податку, який застосовував спрощену систему оподаткування, переходить на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, такий платник податку зобов'язаний самостійно перейти на місячний податковий період, починаючи з першого місяця переходу на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, що зазначається у відповідній податковій декларації за наслідками такого місяця.

Судом встановлено, що позивач обрав квартальний податковий період ще з 2011 року та подав податковому органу заяву про вибір квартального податкового періоду, жодних змін в обраній системі оподаткування у позивача не було, даний факт не заперечувався учасниками справи в судовому засіданні.

Крім того судовим розглядом встановлено, що позивачем подавалися до податкового органу квартальні податкові декларації з податку на додану вартість за 1,2,3,4 квартали 2017 року ( декларації з ПДВ № НОМЕР_3 - 28.04.2017р., № 9.07.2017р., № НОМЕР_4 - 03.11.2017 р., № НОМЕР_2 - 29.01.2018р.), які прийняті контролюючим органом без жодних зауважень.

Згідно п.49.2 ст. 49 Податкового Кодексу України вбачається, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

В ході судового розгляду справи, суд за для зясування всіх обставин справи «намагався» встановити, в чому ж полягали порушення зі сторони позивача. А саме, чому констатовано податковим органом обовязок останнього подавати декларації щомісячно, в той час коли позивач обрав квартальний податковий період, якого дотримувався в період з 2011 року. Однак, а ні у відзиві, а ні в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірність викладених в акті перевірки висновків, і як наслідок прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Стосовно тверджень позивача, щодо порушення відповідачем строку надіслання акта перевірки, передбаченого п.86.2 ст. 86 Податкового Кодексу України, суд зазначає, що листом ГУДФС у Чернівецькій області від 26.03.2018 року № 1482/10/24-13-54-01 на адресу позивача 28.03.2018 року було направлено акт перевірки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке вручене адресату - 05.04.2018 року. (а.с.57)

Відповідно до п.86.2 ст. 86 Податкового Кодексу України, передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З врахуванням наведеного вище посилання позивача щодо порушення строків надсилання акту перевірки не знайшли свого підтвердження.

Проаналізувавши встановлені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача у спірних правовідносинах і як наслідок наявні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно з частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Звертаючись до суду щодо оскарження спірного рішення, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення № 341 від 05.05.2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведені висновки, суд вважає, що слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної фіскальної служби у Чернівецькій області на користь позивача судовий збір в сумі 1762, 00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "ПС" № 1 від 23.04.2018 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області ( ), на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Вимірювач", судові витрати - судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне судове рішення складено 30 травня 2018 р.

Судді Боднарюк О.В.