Справа № 820/4055/18
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

25 травня 2018 р. Справа № 820/4055/18

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Єгупенко В.В., розглянувши в приміщенні суду в місті Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 (м. Харків, вул. Салтівське шосе, 139 Б, кв. 54) до Державного реєстратора Відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради ОСОБА_2 (Харківська область, м. Зміїв, вул. Адміністративна, 2), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака, 29) про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії державного реєстратора ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності ПАТ "Укрсоцбанк" на наступне майно: трикімнатна квартира 54, загальною площею 62,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 139 Б. Зобов'язати державного реєстратора ОСОБА_2 вчинити дії щодо скасування запису у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за № 25817968 від 18.04.2018 про право власності ПАТ "Укрсоцбанк" на наступне майно: трикімнатна квартира 54, загальною площею 62,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 139 Б.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно п.п.1-3 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи; адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" суди мають керуватися тим, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Також, в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 12.01.2017, № 9-48/0/4-17 зазначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Крім того, слід враховувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи за позовом, що об'єднує вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, ОСОБА_1 27.08.2007 уклав з АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» договір кредиту № 831/3/27/31/7-18.

Відповідно до іпотечного договору від 27.08.2007 №831/4/27/31/7-201, у якості забезпечення виконання позивачем основного зобовязання за кредитним договором №831/3/27/31/7-181 від 27.08.2007, в іпотеку було передано наступне майно: трикімнатна квартира 54, загальною площею 62,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 139 Б, яке належить ОСОБА_1А, на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 20.04.2005 за реєстровим №1250 та зареєстрованого у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №124677456 від 21.05.2018, вбачається, що 18.04.2018 Державним реєстратором ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40737887 від 20.04.2018 було здійснено державну реєстрацію права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на наступне майно: трикімнатна квартира 54, загальною площею 62,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 139 Б, про що у Державному реєстрі прав на нерухоме майно здійснено запис №25817968.

Не погоджуючись із зазначеними діями державного реєстратора позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, посилаючись на те, що вчиненням оскаржуваної дії було порушено право власності ОСОБА_1 на квартиру, що обумовлює наявність заінтересованості позивача у справі.

При цьому, ОСОБА_1 у адміністративному позові зазначає, що на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії існували явні суперечності між заявленим ПАТ «Укрсоцбанк» правом власності та відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, позивач не отримував письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем, як це передбачено ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обовязковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, повязаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Як встановлено ч. 3 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язковість суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом", у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2014 року, постанові Верховного Суду України від 9 грудня 2014 року та ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 27 січня 2015 року у справі № К/800/68333/14, постанові Верховного Суду України від 28 квітня 2015 року.

У звязку з чим, вимога позивача про визнання протиправними дії державного реєстратора ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності ПАТ "Укрсоцбанк" на наступне майно: трикімнатна квартира 54, загальною площею 62,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 139 Б, зобов'язати державного реєстратора ОСОБА_2 вчинити дії щодо скасування запису у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за № 25817968 від 18.04.2018 про право власності ПАТ "Укрсоцбанк" на наступне майно: трикімнатна квартира 54, загальною площею 62,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 139 Б, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 170,171, 241,243,256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (м. Харків, вул. Салтівське шосе, 139 Б, кв. 54) до Державного реєстратора Відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради ОСОБА_2 (Харківська область, м. Зміїв, вул. Адміністративна, 2), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака, 29) про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.В. Єгупенко