Справа № 815/3769/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3769/15

Категорія: 9.4.1 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача-головуючого ОСОБА_1,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Товариства з обмеженою відповідальністю Спецмонтажник про стягнення заборгованості у загальному розмірі 17000 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2015р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015р. у справі №815/3769/15, задоволено адміністративний позов Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Спецмонтажник (правонаступник Відкритого акціонерного товариства Спецмонтажник) штрафних санкцій у сумі 17000грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 14.11.2017р. задоволено частково касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кілійське підприємство Спецмонтажник, Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2015р., та Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015р. скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

07.12.2017р. вищезазначена справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду. У позовній заяві Заступник прокурора Київського району м.Одеси в інтересах держави в особі Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спецмонтажник (правонаступник Відкритого акціонерного товариства Спецмонтажник) штрафні санкції у сумі 17000грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що Товариством з обмеженою відповідальністю Спецмонтажник не виконано пункт 1 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» від 28.10.2014р. №1483, у звязку з чим Південно-Українським територіальним управлінням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку винесено Постанову про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 12.03.2015р. №159-ПУ-1-Е, якою до ТОВ «Спецмонтажник» застосовано штрафну санкцію у розмірі 17000грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Заступник прокурора Одеської області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 28.10.2014р. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку винесено Рішення «Щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» №1483, пунктом 1 якого, у тому числі, ТОВ «Спецмонтажник» зобовязано у строк до 28.01.2015р. усунути порушення вимог пункту 3 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. №737, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.05.2013р. за №822/23354, а саме: подати до Комісії документи для скасування реєстрації випуску акцій та протягом одного робочого дня після отримання розпорядження уповноваженої особи Комісії про скасування реєстрації випуску акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій письмово повідомити Комісію про усунення порушення.

У звязку з невиконанням пункту 1 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1483 від 28.10.2014р., Постановою від 13.02.2015р. №218-ПУ-1-Е у відношенні ТОВ Спецмонтажник порушено справу про правопорушення на ринку цінних паперів.

Південно-Українським територіальним управлінням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 25.02.2015р. складено Акт про правопорушення на ринку цінних паперів №179-ПУ-1-Е, у якому встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажник», як правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Спецмонтажник», не виконано пункт 1 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1483 від 28.10.2014р. щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, яким передбачено у строк до 28.01.2015р. усунути порушення вимог пункту 3 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. №737, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.05.2013р. за №822/23354 (пункту 3.1 глави 3), а саме: подати до Комісії документи для скасування реєстрації випуску акцій та протягом одного робочого дня після отримання розпорядження уповноваженої особи Комісії про скасування реєстрації випуску акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій письмово повідомити Комісію про усунення порушення.

На підставі вказаного Акта від 25.02.2015р. №179-ПУ-1-Е Південно-Українським територіальним управлінням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку прийнято Постанову від 27.02.2015р. №191-ПУ-1-Е про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів, якою призначено розгляд зазначеної справи на 12.03.2015р.

За наслідками розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів Південно-Українським територіальним управлінням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку винесено Постанову №159-ПУ-1-Е від 12.03.2015р. про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів за невиконання пункту 1 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1483 від 28.10.2014р. щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, якою до ТОВ «Спецмонтажник» застосовано штрафну санкцію у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн.

Несплата у законодавчо визначеному порядку, та строки Товариством з обмеженою відповідальністю Спецмонтажник визначеної Постановою Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №159-ПУ-1-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів суми штрафних санкцій у розмірі 17000грн., послугувала підставою для звернення Заступника прокурора Київського району м.Одеси в інтересах держави в особі Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду не встановлено законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Заступника прокурора Київського району м.Одеси в інтересах держави в особі Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Товариства з обмеженою відповідальністю Спецмонтажник про стягнення заборгованості у загальному розмірі 17000 грн.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними по суті з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

В ході судового розгляду встановлено, що 25.12.1998 р. проведено державну реєстрацію Відкритого акціонерного товариства «Кілійське підприємство «Спецмонтажнік», про що до Єдиного державного реєстру включено відповідні відомості про юридичну особу, що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.11.2017р.

Також встановлено, що 14.12.2010р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб внесено запис №9000140 про припинення Відкритого акціонерного товариства «Кілійське підприємство «Спецмонтажнік» в результаті реорганізації в Товариство з обмеженою відповідальністю «Кілійське підприємство «Спецмонтажник», що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.11.2017р.

Матеріали справи свідчать, що Рішення «Щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» №1483 від 28.10.2014р. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку винесено у звязку з невиконанням ТОВ «Спецмонтажник» вимог пункту 3 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. №737, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.05.2013р. за №822/23354, а саме не подання до Комісії документів для скасування реєстрації випуску акцій.

Отже, порушення на ринку цінних паперів, котрі полягали у недотриманні, під час проведення припинення юридичної особи, шляхом реорганізації Відкритого акціонерного товариства «Кілійське підприємство «Спецмонтажнік» в Товариство з обмеженою відповідальністю «Кілійське підприємство «Спецмонтажник», вимог пункту 3 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. №737, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.05.2013р. за №822/23354 (пункту 3.1 глави 3), а саме: подання до Комісії документів для скасування реєстрації випуску акцій, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку виявлено у жовтні 2014р. Водночас, запис про рішення засновників Товариства, пов'язаний з його реорганізацією до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено 14.12.2010р.

Питання застосування адміністративно-господарських санкцій регулюються Господарським кодексом України, відповідно до статті 238 якого за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлено статтею 250 Господарського кодексу України, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, стаття 250 Господарського кодексу України містить два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, вчинення правопорушення у сфері скасування реєстрації випуску акцій.

Другий обмежувальний строк встановлений у наведеній статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за правопорушення у сфері скасування реєстрації випуску акцій полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення на ринку цінних паперів.

Отже, при виявленні правопорушення уповноважений орган приймаючи рішення про застосування санкцій має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною 1 статті 250 Господарського кодексу України. При цьому, закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає можливість їх застосування.

Варто вказати, що адміністративно-господарський штраф є одним із видів адміністративно-господарських санкцій, передбачених частиною 1 статті 239 Господарського кодексу України.

Таким чином з огляду на порушення ТОВ «Спецмонтажник» вимог пункту 3 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. №737, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.05.2013р. за №822/23354 (пункту 3.1 глави 3) відбулося у грудні 2010р., котре Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку виявлено лише у жовтні 2014р., у звязку з чим у березні 2015р. до ТОВ «Спецмонтажник» застосовано штрафну санкцію у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вищеозначені штрафні санкції до відповідача застосовано за межами строків визначених статтю 250 Господарського кодексу України.

Крім того, встановлено, що запис №9000140 про припинення Відкритого акціонерного товариства «Кілійське підприємство «Спецмонтажнік» в результаті реорганізації в Товариство з обмеженою відповідальністю «Кілійське підприємство «Спецмонтажник» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб внесено 14.12.2010р. Водночас, пунктом 1 Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» від 28.10.2014р. №1483 ТОВ «Спецмонтажник» зобовязано у строк до 28.01.2015р. усунути порушення вимог пункту 3 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. №737, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.05.2013р. за №822/23354, який набрав чинності 27.06.2013р., тобто після внесення вищеозначеного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Крім того, під час спірних правовідносин був чинний Порядок скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій, затверджений Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.1998р. №222 (втратив чинність 27.06.2013р.).

Таким чином, пунктом 1 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» від 28.10.2014р. №1483 ТОВ «Спецмонтажник» зобовязано у строк до 28.01.2015р. усунути порушення вимог пункту 3 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. №737, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.05.2013р. за №822/23354, положення котрого не поширюються на спірні правовідносини.

До того ж в якості відповідача по даній справі Заступником прокурора Київського району м. Одеси зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю Спецмонтажник (), при цьому, 14.12.2010р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб внесено запис №9000140 про припинення Відкритого акціонерного товариства «Кілійське підприємство «Спецмонтажнік» в результаті реорганізації, зокрема, в Товариство з обмеженою відповідальністю «Кілійське підприємство «Спецмонтажник» ().

При цьому в ході судового розгляду не встановлено беззаперечних свідчень щодо повного правонаступництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Кілійське підприємство «Спецмонтажник».

Крім того колегія суддів зазначає, вимога контролюючого органу подати до Комісії документи для скасування реєстрації випуску акцій має бути серед іншого оцінена на відповідність принципу пропорційності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ляшко проти України» зазначено, що суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми.

Водночас право не свідчити проти себе у широкому сенсі слід розуміти як право будь-якої особи відмовитися від давання будь-яких свідчень, які можуть прямо чи опосередковано стати підставою для санкцій.

Виникнення права на свободу від самовикриття не слід повязувати із процесуальним статусом особи.

Іноді ЄСПЛ надавав розширювальне тлумачення «праву на мовчання», яке включає не лише свободу від свідчень проти себе, а й право не бути притягненим до відповідальності за відмову надати інші докази на підтвердження власної вини.

Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, у контексті принципу пропорційності суд має надати правову оцінку праву господарюючого суб'єкта притримати витребувані Комісією документи, якщо наявні достатні підстави усвідомлювати несприятливі наслідки за наслідками такого подання.

Враховуючи викладене, важливим є визначити, чи належним чином суб'єкти владних повноважень використали свою свободу повноважень, порушивши проти позивача справу про правопорушення на ринку цінних паперів.

В ході судового розгляду не встановлено інших ніж зобов'язання подати до Комісії документи для скасування реєстрації випуску акцій форм реалізації своїх повноважень відповідача як суб'єкта владних повноважень.

Фактично від факту подання до Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку документів для скасування реєстрації випуску акцій залежало припинення господарської діяльності позивача, а отже останній мав достатні підстави усвідомлювати несприятливі наслідки за наслідками такого подання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської ОСОБА_2 Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Також слід підкреслити, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.05.2009р., у справі «Бацаніна проти РФ» (скарга 3932/02) повноваження прокурора у цивільній або адміністративних справах не повинна бути домінуючими; втручання прокурора може бути тільки у тому випадку, коли мета процедури не може бути досягнута іншим шляхом (принцип субсидіарності).

Участь прокурора у цивільних та адміністративних справах повинна бути в усіх випадках мати обґрунтовану та визнану мету (принцип спеціального призначення). прокурори не повинні мати повноважень з приводу прийняття рішень поза сферою кримінальної юстиції і не повинні мати більше прав, ніж інші сторони, в суді (принцип рівності сторін). В пункті 15 вказаного Рішення також вказано, що прокурор не повинен допускати дискримінацію осіб при захисті їх прав та мають право втручатися тільки з обґрунтованих підстав (принцип недискримінації).

Європейський суд з прав людини також зауважив, що вклад прокурорів в укріплення прецедентної практики судом є реальним у багатьох державах-учасниках. Повноваження прокурорів у цьому питанні не повинна дозволяти їх здійснювати неналежний вплив на процес прийняття остаточного рішення суддями. Європейський суд з прав людини з цього приводу зробив висновок про те, що має місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, враховуючи принцип пропорційності та з огляду на участь прокурора в цій справі, що вплинуло на принцип рівності сторін колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Товариства з обмеженою відповідальністю Спецмонтажник про стягнення заборгованості у загальному розмірі 17000 грн.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 25 квітня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 73763984.

Стосовно посилання на постанову Верховного Суду від 11.04.2018, № судового рішення в ЄДРСРУ 73288961 слід зазначити, що у вказаній справі спір зводився до правильного визначення перебігу строку накладення санкцій та, відповідно, для прийняття уповноваженою особою рішення про застосування санкції.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2018 року у справі № 815/3769/15 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 25 травня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_3 ОСОБА_4