Справа № 826/19008/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 травня 2018 року м. Київ№ 826/19008/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг
до Державної регуляторної служби України Третя особа: ПАТ "Страхова компанія "Стандарт-РЕ"
про визнання протиправним та скасування розпорядження
за участю представників сторін:

від позивача - Петрушка М.М.,

від відповідача - Палиги А.В.,

від третьої особи - не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження від 28.10.2016 № 112 "Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування".

Ухвалою суду від 06.11.2018 справу прийнято до розгляду суддею Бояринцевою М.А.

В судовому засіданні 21.05.2018 представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі з підстав непідсудності справи адміністративному суду. В обгрунтування свого клопотання представник відповідача зазначив, що Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затверджене Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070/2011, та Закон України "Про ліцензування видів господарської діяльності" не наділяють повноваженнями Нацкомфінпослуг звертатись до суду з позовом про визнання протиправними та скасування розпоряджень спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.

Представник позивача заперечив щодо закриття провадження у справі та зазначив, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулася до адміністративного суду в зв"язку з протиправністю рішення Державної регуляторної служби України.

Суд, за результатами розгляду клопотання відповідача, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Державної регуляторної служби України від 28.10.2016 № 112 "Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування" зобов"язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг усунути порушення вимог пункту 3 частини другої статті 6, пункту 8 частини другої статті 16, частини сьомої статті 19 Закону України від 02.03.2015 № 222 "Про ліцензування видів господарської діяльності", скасувавши розпорядження від 16.08.2016 № 1942 про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності ПАТ "Страхова компанія "Стандарт-РЕ".

Вказане розпорядження прийняте Державною регуляторною службою України з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України від 25.10.2016 № 20.1 (протокол № 12-16) за результатом розгляду скарги ПАТ "Страхова компанія "Стандарт-РЕ" на розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16.08.2016 № 1942 про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності ПАТ "Страхова компанія "Стандарт-РЕ".

Статтею 28 Закону України від 17.03.2011 № 3166-VI "Про центральні органи виконавчої влади" встановлено, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070/2011, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Пунктом 6 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг встановлено, що Нацкомфінпослуг для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право звертатися до суду з позовами (заявами) щодо порушення законодавства про фінансові послуги, а також в інших передбачених законом випадках.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулює Закон України від 02.03.2015 № 222-VIII "Про ліцензування видів господарської діяльності", який визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Відповідно до пунктів 5, 8 частини першої статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" спеціально уповноважений орган з питань ліцензування здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування; видає розпорядження про усунення порушення законодавства у сфері ліцензування та розпорядження про відхилення або задовільнення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, прийняті в межах його повноважень, є обов'язковими до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами всіх форм власності, а також фізичними особами - підприємцями (частина друга статті статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності").

Разом з тим, виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приймає до увагу позицію відповідача, що Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг не передбачено право Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на оскарження рішення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування - Державної регуляторної служби України.

Разом з тим, завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших форм захисту від стверджуваних порушень прав чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Такий обмежувальний принцип щодо можливості звернення суб'єкта владних повноважень з позовом до суду адміністративною юрисдикції продубльовано і в пункті 5 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, можливість звернення суб'єкта владних повноважень до суду адміністративної юрисдикції має бути пов'язана з виконанням ним владних управлінських функцій у межах повноважень та за умови, що право на таке звернення прямо передбачене законом.

З огляду на наведене та враховуючи відсутність права у позивача на оскарження рішення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, суд зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами у зв'язку із прийняттям Державною регуляторною службою України розпорядження від 28.10.2016 № 112 за результатом розгляду скарги ПАТ "Страхова компанія "Стандарт-РЕ" на рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності ПАТ "Страхова компанія "Стандарт-РЕ" не підлягають оскарженню в судах за зверненням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таким обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Разом з тим, поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 800/414/17 (П/9901/77/18).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Державної регуляторної служби України, третя особа: ПАТ "Страхова компанія "Стандарт - РЕ" про визнання протиправним та скасування розпорядження від 28.10.2016 № 112 "Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування".

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст ухвали складений 24.05.2018