Справа № 343/600/18
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/600/18
Провадження №: 2-а/0343/31/18
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого - суддi Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції сержанта поліції Гойчука Василя Юрійовича про скасування постанови серії НК № 242384 від 24.03.2018 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції сержанта поліції Гойчука В.Ю., в якому просить постанову серії НК № 232484 від 24.03.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425,00 грн. скасувати, провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 24 березня 2018 року на автомобілі Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, він рухався по автодорозі Долина-Хуст. Близько 14:39 год. його було зупинено поліцейським сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції сержантом поліції Гойчуком В.Ю., який сказав, що він порушив п.п. 2.3 «в» та п.9.8 ПДР, а саме не був пристебнутий паском безпеки та не ввімкнув ближнє світло фар або ходові вогні. Незважаючи на його заперечення та пояснення, відповідач на місці зупинки транспортного засобу виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, хоч він цього правопорушення не вчиняв. Дану постанову він підписав, однак вказав, що з нею не погоджується, оскільки постанова винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, за відсутності події та складу правопорушення, а також доказів вчинення ним правопорушення. Так, в оспорюваній постанові сержантом поліції Гойчуком В.Ю. вказано, що він порушив вимоги п.п. 2.3 «в» ПДР, а саме: керував транспортним засобом, не пристебнувши ремені безпеки, що не відповідає дійсності, оскільки він та його пасажир під час руху транспортного засобу були пристебнуті пасками безпеки. В постанові також вказано, що він керував транспортним засобом без ввімкнених ходових вогнів, що є порушенням п.9.8 ПДР, що також не відповідає дійсності, оскільки зупинившись на вимогу працівника поліції та почувши причину зупинки, він, щоб переконатись у правдивості тверджень відповідача, відстебнув пасок безпеки та вийшов з автомобіля. Ходові вогні були ввімкнені, оскільки конструкцією транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» не передбачено роботу автомобіля без ввімкнених ходових вогнів. Крім того, при винесенні постанови сержантом поліції Гойчуком В.Ю. порушено вимоги ст. 280 КУпАП, так як постанова не містить суті адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Звинувачення не може грунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вважає, що постанова серії НК № 242384 від 24.03.2018 року в справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем незаконно, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необгрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв, з порушенням його законних прав, що привело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, при цьому додатково пояснив, що 24 березня 2018 року він з сином їхав на відпочинок в с.Велятино Хустського району Закарпатської області. На посту його автомобіль було зупинено співробітником поліції, який сказав, що в автомобілі не ввімкнені ходові вогні, що є грубим порушенням п.9.8 ПДР. Коли він вийшов з автомобіля та заперечив щодо цього поррушення, то останній сказав, що він такорж не пристебнутий ремнем безпеки. Відповідач на місці зупинки автомобіля виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення, якого він не вчиняв. Постанову він підписав, однак з нею не згідний з тих підстав, що ходові вогні були ввімкнені, оскільки конструкцією автомобіля марки «Volkswagen Passat» передбачено, що ходові вогні вмикаються автоматично при запуску двигуна. Також він був пристебнутий паском безпеки. Відповідач порушив його право на захист, відмовив в можливості скористатися правовою допомогою те взагалі не взяв до уваги його пояснень. За таких обставин просив позов задоволити, визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем постанову про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки він жодного правопорушення не вчиняв, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити та стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився і про причини своєї неявки не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому з урахуванням цих обставини та положень ст. 205 КАС України судом вирішено не відкладати розгляд даної справи та вирішити її на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події чи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року

за № 1408/27853 з наступними змінами, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 242384 від 24.03.2018 року, винесеної поліцейським сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції сержантом поліції Гойчуком В.Ю. (а.с. 8), ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що 24 березня 2018 року о 14.39 год. на 60 км автодороги Долина-Хуст ОСОБА_2, не будучи пристебнутим паском безпеки, керував транспортним засобом «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, без ввімкненого світла ближніх фар або ходових вогнів, чим порушив п.2.3 «в» та п.9.8 ПДР. В постанові зазначено, що до неї додано клопотання про надання права на захист.

Як пояснив суду позивач, 24.03.2018 року він дійсно керував автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Долина-Хуст, однак він та його пасажир під час руху транспортного засобу були пристебнуті пасками безпеки. Зупинившись на вимогу працівника поліції та почувши причину зупинки, він, щоб спростувати твердження інспектора, відстебнув пасок безпеки, вийшов з автомобіля та побачив, що ходові вогні були ввімкнені, оскільки конструкцією транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» не передбачено роботу автомобіля без ввімкнених ходових вогнів, про що він пояснював відповідачу, однак останній ці пояснення проігнорував.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він є сином позивача і 24.03.2018 року разом з батьком їхали в с.Велятино Хустського району Закарпатської області. На посту їх автомобіль було зупинено співробітником поліції, який сказав, що в автомобілі не ввімкнені ходові вогні, а потім стверджував, що батько не був пристебнутий паском безпеки. Однак, твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки і він, і батько були пристебнуті пасками безпеки. Після зупинки, батько відстебнув пасок безпеки і вийшов з машини та показав інспектороів, що ходові вогні були увімкнені. Ходові вогні в їх автомобілі вмикаються автоматично в момент заведення двигуна.

Вищенаведені пояснення позивача та свідка в судовому засіданні нічим не спростовані.

Крім того, суд вважає, що пояснення позивача є логічними та послідовними, оскільки він від самого початку, тобто з моменту зупинки автомобіля працівниками поліції, категорично стверджував, що в автомобілі було увімкнено денні ходові вогні і він був пристебнутий паском безпеки.

Як вбачається з довідки № 21/05-18, виданої ТзОВ «АрТранс» 21.05.2018 року (а.с. 26), на автомобілі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, ходові вогні встановлені заводом виробником автоматично вмикаються при запуску двигуна.

При винесенні даного рішення суд також враховує те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак відповідач не представив жодних доказів, які б спростували твердження позивача,тому усі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Також в судовому засіданні не здобуто доказів дотримання відповідачем вимог п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, зокрема, щодо вирішення клопотання позивача про надання йому права захист, не допитано свідка ОСОБА_4, який був присутній на місці події.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено незаконно, оскільки дослідженими в судовому засіданні даказами не підтверджено факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а тому постанову серії НК № 242384 від 24.03.2018, винесену поліцейським сектором реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції сержантом поліції Гойчуком В.Ю., слід визнати протиправною та скасувати.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, тому суд вважає за необхідне провадження в справі закрити, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн., то суд вважає, що вона до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження цих витрат, зокрема відсутній розрахунок суми цих витрат, акт виконаних робіт, оформлені у встановленому законом порядку документи про сплату даних витрат: квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.

Суд вважає, що додана до матеріалів справи квитанція адвоката Ільницького Я.І. від 03.04.2018 року не може бути належним доказом на підтвердження факту понесення позивачем витрат на правову допомогу, оскільки відсутній номер самої квитанції, не зазначено, за правову допомогу в якій справі внесено кошти.

Також позивачем не долучено укладеного з адвокатом договору про надання юридичних послуг.

На пiдставi викладеного, ст.ст. 9, 122, 247, 251, 258, 268, 276, 280, 283, 284, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 з наступними змінами, керуючись ст.ст. 242-246,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 242384від 24.03.2018 рокупро накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, винесену поліцейським сектором реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції сержантом поліції Гойчуком Василем Юрійовичем, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 05.09.2001 року.

Відповідач: сержант поліції Гойчук Василь Юрійович- поліцейський сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції, що знаходиться за адресою: 90000, Закарпатська область смт. Міжгір'я вул. Возз'єднання, 1.

Суддя: