Справа № 826/15732/17
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2018 року № 826/15732/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКС УКРАЇНА»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
проскасування податкового повідомлення-рішення
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКС УКРАЇНА» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.08.2017 року, прийнятого на підставі акта від 24.07.2017 року №276/26-15-14-02-03/34538332.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем проведена позапланова перевірка за відсутності передбачених ст. 78 Податкового кодексу України підстав. Відповідно, процесуальні порушення при призначенні та проведенні податкової перевірки є підставою для відміни її результатів. Крім того, інспектори при проведенні перевірки, на порушення приписів наказу від 07.07.2017 року №6160, вийшли за межі передбаченого наказом періоду, в зв'язку з чим було перевірено взаємовідносини не тільки за січень 2017 року, а й за лютий 2017 року та перевірено дотримання законодавства по взаємовідносинах не лише з ТОВ «Медіейшн Компані», а й з ТОВ «Гефест Фінанс», ТОВ «Бізнес Трейд ЛТД». Під час укладання господарських договорів з ТОВ «Медіейшн Компані» вся первинна документація оформлена у встановленому податковим та фінансовим законодавством порядку.

Щодо наявності кримінального провадження №0000117 від 27.06.2016 року, згідно якого встановлено, що ТОВ «Медіейшн Компані» зареєстровано за винагороду, без мети ведення господарської діяльності, то позивач наголошував на тому, що з урахуванням презумпції невинуватості, наявність кримінального провадження за відсутності вироку у справі не може свідчити про будь-які порушеня з боку ТОВ «Медіейшн Компані» чинного законодавства.

З огляду на відсутність судових рішень, на відсутність у контролюючого органу повноважень для визначення договорів недійсними, на відсутність доказів недійсності укладених правочинів, позивач вважає посилання податкового органу на фіктивність здійсненої ТОВ «ТЕКС УКРАЇНА» господарської діяльності безпіставними.

Тому, прийняте за наслідками перевірки податкове повідомлення-рішення № від 17.08.2017 року підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, посилаючись на правомірність дій та висновків податкового органу.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, суд, за їх згодою завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Текс Україна» перебуває на податковому обліку у ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Основним видом економічної діяльності є 53.20 Інша поштова та кур'єрська діяльність.

02.06.2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві на адресу позивача направлено листа «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», в якому позивачу пропонувалось надати документи по взаємовідносинах із ТОВ «Медіейшн Компані» за січень 2017 року.

У відповідь на вказаний запит Головного управління ДФС у м. Києві Товариство з обмеженою відповідальністю «Текс Україна» листом за вих. №54 від 12.06.2017 року повідомило, що ТОВ «Текс Україна» позбавлено можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження у зв'язку з тим, що запит складено з порушенням вимог, передбачених п. 3 ст. 73 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, у зв'язку з ненаданням документального підтвердження господарських операцій на письмовий запит контролюючого органу від 02.06.2017 року №15021/10/26-15-14-02-03 Головним управлінням ДФС у м. Києві видано наказ №6160 від 07.07.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТЕКС УКРАЇНА» (код 34538332)».

На підставі вказаного наказу контролюючим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТЕКС Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Медіейшн Компані» за період з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року, про що складено Акт перевірки від 24.07.2017 року №276/26-15-14-02-03/34538332.

Перевіркою «ТЕКС Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Медіейшн Компані» за період з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 202333 грн., в т ч. по періодах: січень 2017 року - 202333 грн.

На підставі Акта перевірки від 24.07.2017 року №276/26-15-14-02-03/34538332 ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.08.2017 року № про донарахування 202333 грн. податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій 50583 грн.

Вирішуючи спір суд виходив з такого.

Пунктом 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до п.п. 72.1.1.1 п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

Згідно з п. 73.1 ст. 73 Кодексу інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Пунктом 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Зі змісту запиту податкового органу від 02.06.2017 року на адресу ТОВ «ТЕКС Україна» вбачається, що ГУ ДФС у м. Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «ТЕКС Україна» податкового кредиту у сумі 202 333 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «Медіейшн Компані», що містяться у податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року.

В запиті зауважено, що про зазначене вказують результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних протоколів допиту про непричетність посадових осіб до господарської діяльності зазначених підприємств, відповідно до яких з'ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки керівником підприємства-контрагента надано пояснення про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності даних підприємств та документального оформлення нереальних господарських операцій з ТОВ «Текс Україна».

Запит містить посилання на відповідні норми податкового законодавства та на необхідність надання документів, перелік яких, але не вичерпно, наведено в запиті.

Таким чином, суд не погоджується із позивачем, що запит складений з порушенням вимог п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України.

Статтею 78 Податкового кодексу України визначений порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Згідно п.п. 78.1.4 п. 78. 1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється коли виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Оскільки платник податку не надав необхідних документів та пояснень на запит податкового органу, відповідачем правомірно видано наказ на проведення перевірки №6160 від 07.07.2017 року та проведено документальну позапланову виїзну перевірку.

Щодо виявлених перевіркою порушень, слід звернути увагу на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Текс Україна» у періоді, що перевірявся, мало взаємовідносини з ТОВ «Медіейшн Компані» на підставі договору від 03.01.2017 року №01/03 про надання платних послуг з обробки та доставки кореспонденції.

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору Виконавець зобов'язується надати платні послуги з обробки та доставки кореспонденції Замовника зі складу Замовника.

Відповідно до п. 1.2 Договору від 03.01.2017 року №01/03 Виконавець зобов'язаний надати послуги власними силами Виконавця або шляхом залучення третіх осіб - виконавців на розсуд Виконавця.

На підставі даного договору були складені акти здачі-приймання наданих послуг, рахунки-фактури, податкові накладні (перелік яких наведено в акті перевірки).

Розрахунки по договору здійснювались наступним чином.

ТОВ «Текс Україна» укладено трьохсторонній договір про зміну сторони у Договорі №01/03 від 03.01.2017 року з ТОВ «Медіейшн Компані» (Виконавець 1) та ТОВ «Гефест Фінанс Компані» (Виконавець 2) від 25.01.2017 року б/н, згідно з умовами якого Виконавець 1 зі згоди Замовника передає, а Виконавець 2 приймає на себе всі права, зобов'язання та відповідальність Виконавця 1 згідно з Договором №01/03 від 03.01.2017 року, укладеного між Замовником та Виконавцем 1.

Крім того, ТОВ «Текс Україна» укладено трьохсторонній договір про зміну сторони у Договорі №01/03 від 03.01.2017 року з ТОВ «Медіейшн Компані» (Виконавець 1) та ТОВ «Бізнес Трейд ЛТД» (ТОВ «Непереможна Бізнес Імперія») (Виконавець 2) від 07.02.2017 року б/н, згідно з умовами якого Виконавець 1 зі згоди Замовника передає, а Виконавець 2 приймає на себе всі права, зобов'язання та відповідальність Виконавця 1 згідно з Договором №01/03 від 03.01.2017 року, укладеного між Замовником та Виконавцем 1.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними на виконання договору включено ТОВ «Текс Україна» до податкового кредиту за січень 2017 року та відображено у додатках 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за відповідний період.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Статтею 9 цього Закону встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документи; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визначити податкові зобов'язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Згідно з положеннями п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

За нормами п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом звітного податкового періоду.

При цьому, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обгрунтованість заперечує.

Відповідач, встановлюючи в акті перевірки від 24.07.2017 року №276/26-15-14-02-03/34538332 порушення позивачем вимог податкового законодавства та застосовуючи до позивача податковим повідомленням-рішенням від 17.08.2017 року № про донарахування 202333 грн. податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій 50583 грн. санкції, вказував, зокрема на те, що за умовами Договору від 03.01.2017 року №01/03 Виконавець зобов'язувався надати платні послуги з обробки та доставки кореспонденції Замовника зі складу Замовника, в той час, як до перевірки не надано було жодного документа про наявність складських приміщень у Замовника.

Дана обставина не спростована позивачем.

Крім того, як зауважував відповідач, відповідно до п. 1.2 Договору від 03.01.2017 року №01/03 Виконавець зобов'язаний надати послуги власними силами Виконавця або шляхом залучення третіх осіб - виконавців на розсуд Виконавця. Проте, на ТОВ «Медіейшн Компані» відповідно з поданою податковою звітністю за перевіряємий період не працювала жодна особа і будь-яких інших працівників за цивільно-правовими угодами до виконання вищеназначених послуг залучено не було.

Також відповідач звернув увагу на те, що відповідно до наданих первинних документів на виконання укладеної угоди про заміну сторони у Договорі №01/03 від 03.01.2017 року з ТОВ «Гефест Фінанс Компані» (угода від 25.01.2017 року, відповідно до якої ТОВ «Гефест Фінанс Компані» бере на себе повністю зобов'язання по договору №01/03 від 03.01.2017 року), акти виконаних робіт та рахунки від 25.01.2017 року та від 27.01.2017 року і податкові накладні підписані ТОВ «Медіейшн Компані», яке з 25.01.2017 року вже не могло бути виконавцем робіт/послуг.

Крім того, ТОВ «Текс Україна» укладено трьохсторонній договір про зміну сторони у Договорі №01/03 від 03.01.2017 року з ТОВ «Медіейшн Компані» (Виконавець 1) та ТОВ «Бізнес Трейд ЛТД» (ТОВ «Непереможна Бізнес Імперія») (Виконавець 2) від 07.02.2017 року б/н, згідно з умовами якого Виконавець 1 зі згоди Замовника передає, а Виконавець 2 приймає на себе всі права, зобов'язання та відповідальність Виконавця 1 згідно з Договором №01/03 від 03.01.2017 року, укладеного між Замовником та Виконавцем 1. В той же час, ТОВ «Медіейшн Компані» з 25.01.2017 року вже не є учасником договірних відносин по Договору №01/03 від 03.01.2017 року в зв'язку з укладенням угоди від 25.01.2017 року, відповідно до якої ТОВ «Гефест Фінанс Компані» бере на себе повністю зобов'язання виконавця по договору №01/03 від 03.01.2017 року.

Окрім того, Головним управлінням ДФС у м. Києві отримано було протокол допиту громадянина ОСОБА_1, який являється директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Медіейшн Компані», в рамках кримінального провадження №0000117 від 27.09.2016 року, згідно з яким встановлено, що ТОВ «Медіейшн Компані» зареєстровано за винагороду, без мети ведення господарської діяльності.

Щодо цієї обставини позивач вказував на те, що відсутність вироку у справі не може свідчити про будь-які порушення з боку ТОВ «Медіейшн Компані» чинного законодавства.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 зазначив, що не пам'ятає чи підписував які документи, однак підтвердив відсутність наміру та мети ведення будь-якої господарської діяльності.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд України у своїх рішеннях, зокрема у справі К/826/15034/14 від 01.12.2015 року, №21-2430а16 від 22.11.2016 року, Верховний Суд у справі К/9901/1478/18 від 16.01.2018 року, - статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Враховуючи все вищевикладене, суд погоджується з висновком податкового органу, що оскільки намір, реальність та можливість вчинення господарських операцій у ТОВ «Медіейшн Компані» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований у паперовому вигляді, у позивача - не було підстав для податкового обліку наведених операцій.

Відповідно, податковий орган правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 17.08.2017 року № про донарахування 202333 грн. податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій 50583 грн.

Щодо тверджень позивача, що при проведенні перевірки інспектори податкового органу вийшли за межі передбаченого наказом періоду, в зв'язку з чим було перевірено взаємовідносини не тільки за січень 2017 року, а й за лютий 2017 року та перевірено дотримання законодавства по взаємовідносинах не лише з ТОВ «Медіейшн Компані», а й з ТОВ «Гефест Фінанс», ТОВ «Бізнес Трейд ЛТД», суд до уваги не бере, оскільки за наслідками перевірки до позивача застосовані заходи оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням саме за січень 2017 року.

Враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, відтак вважає їх такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКС УКРАЇНА» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко