Справа № П/811/137/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року справа № П/811/137/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

до відповідача-2: Державного кадастрового реєстратора відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням змін позовних вимог, просить /а.с. 139-146/:

- визнати протиправним дії відповідача - 1 у ненаданні адміністративної послуги по заяві позивача від 06.06.2017 року;

- визнати протиправним і скасувати п.1 рішення відмову (№РВ-017) від 11.10.2017 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (щодо вільної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 0,12 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області);

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в особі Державного кадастрового реєстратора відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_2 повторно розглянути заяву від 04.10.2017 року (реєстраційний номер ЗВ-2017, про внесення земельної ділянки до ДЗК) з врахування рішення суду;

- зобовязати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства, на підставі рішення № РВ-017 від 11.10.2017р. протиправно відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.184).

Ухвалою суду від 29.01.2018р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.1).

Зазначеною ухвалою відповідачу 1 встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування. У встановлений судом строк, відповідач відзиву до суду не надав.

Відповідачем 2 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. Так, зі змісту відзиву встановлено, що відповідно до норм Земельного кодексу України надання дозволу на розробку проекту землеустрою є обовязковою умовою для його подальшого розроблення. Оскільки позивачу відмовлено у наданні такого дозволу, вважає відмову у реєстрації правомірною. Просила у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.174-175).

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України)

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,12 га на території Павлівської сільської ради Світловодського району.

До заяви додано: графічні додатки з зазначенням бажаного місця розташування; копія паспорту та ідентифікаційного коду, посвідчення учасника АТО (а.с.11,132).

В звязку з відсутністю відповіді у встановлений законодавцем термін або відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач, за принципом мовчазної згоди, уклав договір на розроблення проекту землеустрою (а.с.14-15), про що письмово повідомив відповідача 1 згідно письмового повідомлення від 10.07.2017 року (а.с.12).

Зазначене повідомлення направлено на адресу відповідача 1 засобами поштового звязку та отримано його уповноваженою особою 12.07.2017 р. (а.с.13).

Так, позивач зазначає, що ним чітко дотримано строків, які дозволяють застосувати принцип мовчазної згоди, регламентований приписами п.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме:

- заява про надання дозволу отримана посадовою особою відповідача -1 06.06.2017р.

- місячний строк на надання відповіді 07.07.2017року;

- строк укладання договору та письмового повідомлення про початок розробки проекту починається 08.07.2017р. та закінчується 08.08.2017р. Договір укладено 10.07.2017р., повідомлення про початок розробки проекту направлено поштою 10.07.2017р., отримано відповідачем 1 12.07.2017р.

Матеріалами справи встановлено, що розроблений проект землеустрою погоджено з суміжними землекористувачами, отримано позитивний висновок державної експертизи від 20.09.2017р. (а.с112-114).

Зважаючи на викладені вище обставини, позивач звернувся до Державного реєстратора з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Згідно рішення №РВ-017 від 11.10.2017р. державним реєстратором відмовлено позивачу у внесенні вказаних відомостей з підстав невідповідності поданих документів вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр", а саме: проект землеустрою розроблений без згоди органу виконавчої влади (а.с.20).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за №1391/29521, затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в області.

Згідно з цим Положенням Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (пп.13 п.4 Положення).

Відтак, до повноважень відповідача 1, як територіального органу Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

Отже, отримавши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, відповідач повинен був у місячний строк перевірити цю заяву на відповідність її вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (видати відповідний наказ) або, у разі виявлення обставин, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, - надати позивачці мотивовану відмову у наданні дозволу. Відсутність відповіді протягом зазначеного строку визнавалася б мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1В від 06.06.2017 року, відповідачем 1 йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою листом від 29.06.2017 року №К-11663/0-8526/0/6-17.Також, судом встановлено, що заява позивача зареєстрована за вх.№К-11663/0/5-17 від 06.06.2017р. (а.с.11), тоді як розглянута 29.06.2017р., тобто з встановленням термінів, визначених законодавством.

Отже, отримавши рішення державного кадастрового реєстратора, яке містить посилання на лист відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач фактично дізнався про порушення своїх прав ГУ Держгеокадастром.

Доказів оскарження вказаних листів ГУ Держгеокадстру позивачем не надано.

Також, суд не приймає до уваги пояснення позивача про необізнаність з приводу відмови у розробленні проекту землеустрою, оскільки чинним законодавством не встановлено обовязку Держгеокадстру направляти листи рекомендованою кореспонденцією, а позивач, не надав доказів вжиття заходів щодо отримання інформації з приводу розгляду його заяви.

Так, позивач, свідомо ігноруючи факт не отримання відповіді на заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, замовив виготовлення проекту землеустрою.

При цьому, представник позивача обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що відповідачем -1 не було надано йому адміністративну послугу, а тому розроблення проекту землеустрою є правомірним.

В силу вимог ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адміністративні послуги" адміністративна послуга - це результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Оперативність та своєчасність є одними із основоположних принципів державної політики в сфері надання адміністративних послуг згідно вимог п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про адміністративні послуги".

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 10 Закону України "Про адміністративні послуги" граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є розпорядником великого обсягу інформації у сфері земельних відносин. Значну кількість правочинів громадяни можуть здійснити спираючись виключно на відомості, які надаються у Держгеокадастрі. Тому, одним з важливих пріоритетів діяльності відомства є надання якісних адміністративних послуг.

Держгеокадастр та його територіальні органи надають платні та безоплатні адмінпослуги за трьома основними напрямками:

1) внесення інформації до бази даних Державного земельного кадастру (державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у використанні земель);

2) видача з бази даних витягів та довідок (витяг з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, обмеження у використанні земель, довідка, що містить узагальнену інформацію про землі, викопіювання з кадастрової карти);

3) інші послуги (проведення державної експертизи тощо).

Починаючи з 1 січня 2015 року відповідно до Закону України "Про адміністративні послуги" на всій території України органи земельних ресурсів надають послуги через центри надання адміністративних послуг (ЦНАП). Вони утворені при місцевих державних адміністраціях та органах місцевого самоврядування.

Постановою КМУ від 01.08.2011р. № 835 Деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг визначено перелік адміністративних послуг, що надаються Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами на безоплатній основі, серед яких відсутнє надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє звернення позивача саме за отриманням адміністративної послуги.

За наслідками судового розгляду цієї справи, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано у відповідності зі законом усі необхідні дії для реалізації свого права отримання земельної ділянки.

Процедура й підстави внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру врегульовані Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядком ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051.

У статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011р. №3613-VI указано, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно зі частин 1, 5 статті 5 Закону, ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Надання відомостей з Державного земельного кадастру у визначених частиною першою статті 38 цього Закону випадках може здійснюватися також адміністраторами центрів надання адміністративних послуг у порядку, встановленому Законом України "Про адміністративні послуги", або уповноваженими посадовими особами виконавчих органів місцевого самоврядування, які успішно пройшли стажування у сфері земельних відносин та відповідають кваліфікаційним вимогам, зазначеним у частині третій цієї статті.

Частиною 8 вказаної статті Закону встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим (частина 2 статті 20 Закону).

Підставою для відмови у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку (пункт 122 Порядку) є:

1) розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

2) звернення із заявою неналежної особи;

3) невідповідність поданих документів вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 пункту 111 цього Порядку;

4) наявність заявлених відомостей у Поземельній книзі.

Підпунктом 1 пункту 111 Порядку визначено, що Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку.

Відповідно пунктом 67 Порядку встановлено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

текст документів має бути написаний розбірливо;

документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

В судовому засіданні встановлено, що проект землеустрою розроблено позивачем за відсутності дозволу на його розроблення, що свідчить про його невідповідність вимогам земельного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржувана відмова державного кадастрового реєстратора у внесенні відомостей (змін) до даних Державного земельного кадастру (рішення від 11.10.2017 року № РВ-017) ґрунтується на законі, а отже є правомірною і скасуванню не підлягає.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2018 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_4