Справа № 815/555/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/555/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м.Одеса

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

Розглянувши (у порядку письмового провадження) справу за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просить суд прийняти постанову, якою підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН" () згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 27.01.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.01.2017 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ №24 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» (). 26.01.2017 року о 16:00 год. з метою проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» та з метою пред'явлення направлень на проведення перевірки від 25.01.2017 року №50/14-01, №51/14-01, №52/14-01, №53/14-01, №54/14-01, №55/14-01 ревізорами-інспекторами ГУ ДФС в Одеській області здійснено вихід за юридичною адресою підприємства, а саме: Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Теплична, 1. Головним бухгалтером ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» - Хлебніковою Анжелою Вікторівною було отримано під підпис направлення на проведення перевірки від 25.01.2017 року, але відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення планової перевірки, у зв'язку із оскарженням відповідачем наказу №24 від 13.01.2017 року до Одеського окружного адміністративного суду та було надано копію позовної заяви від 25.01.2018 року.

Посадовими особами складено акт про відмову у допуску посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» №12/15-32-14-01 від 26.01.2017 року. На підставі зазначеного 27.01.2017 року об 11:00 в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (позивача).

Посилаючись на положення ст.94 Податкового кодексу України та Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №568, відповідно до яких у разі відмови платника податків від проведення документальної перевірки або відмови від допуску до перевірки податковий орган може прийняти рішення про застосування адміністративного арешту майна, обґрунтованість якого підтверджується судом, позивач звернувся до суду із позовом для підтвердження обґрунтованості прийнятого рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН".

Ухвалою суду від 01.02.2017 року відкрито провадження у справі №815/555/17.

16 лютого 2017 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№4713/17).

Ухвалою суду від 21.02.2017 року задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження у справі №815/555/17 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №815/503/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН" до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу від 13.01.2017 року № 24. Зобовязано учасників справи невідкладно повідомити суд про результати розгляду справи №815/503/17 з наданням завіреної копії відповідного процесуального документа.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII.

Відповідно до пункту 10 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 статті 3 КАС України в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

28 березня 2018 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (вх.№8687/18) разом з яким надано копію постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 року по справі 815/503/17.

Ухвалою суду від 10.04.2018 року клопотання представника відповідача задоволено, поновлено провадження у справі та вирішено питання проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.04.2018 року о 15:30 год.

26 квітня 2018 року від представника відповідача до суду надійшла заява (вх.№11773/18) про розгляд справи у порядку письмового провадження у зв'язку з неявкою у судове засідання представника позивача, про що складено довідку секретарем судового засідання.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи, не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.01.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України та відповідно плану-графіку на І квартал 2017 року проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання прийнято наказ № 24, яким вирішено провести документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН", , за період з 01.01.2014 року по 30.09.2016 року з 26.01.2017 року тривалістю 10 робочих днів.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.77.1 ст.77 ПК України та наказу ГУ ДФС в Одеській області №24 від 13.01.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області видані направлення на перевірку від 25.01.2017 року №50/14-01, №51/14-01, №52/14-01, №53/14-01, №54/14-01, №55/14-01.

26 січня 2017 року о 16:00 год. з метою проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області здійснено вихід за юридичною адресою підприємства, а саме: Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Теплична, 1.

26 січня 2017 року о 16:00 год. посадовими особами складено акт про відмову у допуску посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» №12/15-32-14-01, з яким ознайомлено уповноваженого представника відповідача - головного бухгалтера ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» Хлебнікову А.В., що підтверджується її підписом в зазначеному акті.

На підставі вищезазначеного Акту та звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків без номеру та дати (а/с 7) виконуючим обов'язки начальника ГУ ДФС в Одеській області об 11:00 год. було прийнято рішення (без номеру та дати) про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» (), що знаходиться за адресою: 67806 Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Теплична, 1. та вирішено надіслати рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН».

Контролюючий орган звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд прийняти постанову, якою підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН" () згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 27.01.2017 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно з п.2 ч.1 ст.183-3 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Судом встановлено, що 27.01.2017 року о 14 год. 11 хв. до Одеського окружного адміністративного суду надійшло подання ГУ ДФС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН" () згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 27.01.2017р.

Ухвалою суду від 27.01.2017 року (справа №815/535/17) було відмовлено у прийнятті подання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН" () згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 27.01.2017р. у зв'язку з наявністю спору про право відповідно до п.2 ч. 5 ст. 183-3 КАС України (в редакції чинній на момент звернення).

У зв'язку із вищевикладеним позивач звернувся до суду з адміністративним позовом з тими самими вимогами у загальному порядку 30.01.2017 року.

Пунктом 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пп. 94.3 - 94.5 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків (п.94.4 ст.94 ПК України).

Відповідно до п.94.5 ст.94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно із п.94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Як встановлено судом, відповідно до фактичних обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, - рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача прийнято 26.01.2017 року, а звернення з адміністративним позовом про підтвердження обґрунтованості зазначеного арешту, фактично, відбулось 30.01.2017 року. При цьому провадження у справі відкрито 01.02.2018 року.

Таким чином, на час розгляду справи і на час відкриття провадження у справі №815/555/17 зазначений арешт майна платника податків застосований рішенням від 26.01.2017 року, має бути припиненим в силу приписів п.94.10 та пп.94.19.1 п.94.19 ст. 94 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 2.4. Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. №568 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) рішення про застосування арешту майна платника податків та рішення про накладення арешту при тимчасовому затриманні майна приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Пунктом 4.1 Порядку №578 встановлено, що керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).

Таким чином, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна має бути прийняте за формою встановленою додатком 2 до Порядку №568, відповідно до якої таке рішення, зокрема, має містити дату та час його прийняття, посаду керівника органу доходів та зборів, прізвище та ініціали, а також підпис скріплений гербовою печаткою контролюючого органу.

При цьому судом встановлено, що у наявній в матеріалах справи копії рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, прийнятим в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області, відсутні номер, дата, підпис керівника ГУ ДФС в Одеській області не скріплений гербовою печаткою.

Відповідно до пп.1 п.4.3 Порядку№568 рішення про застосування арешту майна платника податків надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто під розписку: 1) платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Однак в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» вищезазначеного рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків. прийнятого виконуючим обов'язки начальника ГУ ДФС в Одеській області Мілютіним Г.В. у січні 2017 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 27 січня 2017 року ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» звернулись до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу від 13.01.2017 року № 24 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН" код ЄДРПОУ 3738956» (справа №815/503/17), недопуск до проведення якої і став підставою для прийняття рішення про застосування арешту майна відповідача.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2017 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН" відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року та прийнято постанову, якою задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН", визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС в Одеській області від 13.01.2017 року № 24 "Про проведення планової виїзної перевірки ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН".

Вищезазначена постанова Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №815/503/17 набрала законної сили 25.01.2018 року.

Таким чином, враховуючи порушенням посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області положень ст. 94 ПК України та порядку №568 під час прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна та звернення з даною позовною заявою до суду, а також наявність судового рішення, що набрало законної сили, яким встановлено протиправність наказу №24 від 13.01.2017 року та відсутність підстав для здійснення планового заходу контролю, що має преюдиційне значення для даної справи, суд дійшов висновку про неможливість підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕІН ЮКРЕІН» (), застосованого рішенням ГУ ДФС в Одеській області (б/н, б/д).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області не підлягає задоволенню, адже судом не встановлено підстав, з якими законом пов'язується можливість прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, оскільки в судовому порядку скасовано підставу проведення планової документальної перевірки ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН" (наказ №24 від 13.01.2017р.).

Керуючись ст.ст. 241, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН" (67806 Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Теплична, 1; ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.