Справа № 811/1152/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2018 року справа № 811/1152/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Петренко О.С.
за участю секретаря Толстової О.І.

позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Оскома О.М.,
представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 ,
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 -
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить :
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних сил України, передбаченою постановою КМУ від 22.09.2010р. №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій";
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) перерахунок грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ЗСУ, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010р. № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", з урахуванням виплаченої суми;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60 % щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ЗСУ, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010р. № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", з урахуванням виплаченої суми.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно здійснено розрахунок його одноразової грошової допомоги при звільненні виходячи з грошового забезпечення, до складу якого не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60 %, яка виплачувалась позивачу на постійній основі на підставі Постанови КМ України від 22.09.2010р. року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ".
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21). Водночас, до суду надано письмовий відзив, в якому відповідач просив у задоволені позову відмовити (а.с.79-80).
На підставі ч. 3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні 21.05.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення з урахуванням вимог ст.243 КАС України
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 12 грудня 2017 року наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) №484 позивача звільнено з військової служби у запас, відповідно до пункту "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) ч.6 ст.26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2018 року №3 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення (а.с.11).
Як вбачається з вищезазначеного наказу, позивачу була виплачена грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Однак, при нарахуванні даного забезпечення відповідачем до розрахунку не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% від грошового забезпечення.
15.03.2018 р. позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із запитом на отримання інформації щодо розміру щомісячної додаткової грошової винагороди яка виплачувалась протягом останніх 24 місяців перед звільненням в запас, а також чи було включено у розмір грошового забезпечення, з якого проводився розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% місячного грошового забезпечення (а.с.12-13).
Судом встановлено, що відповідач, листом за вих.№75/ФЕС від 22.03.2018р. повідомив позивача, що до його місячного грошового забезпечення, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні були включені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці та премія (а.с.14).
При цьому, Військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60% місячного грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не була включена.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно ч.2 ст.15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Аналогічна норма, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, міститься у п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі Постанова №899) встановлено виплату щомісячної додаткової грошової винагороди: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Враховуючи викладене, даною постановою Кабінету Міністрів України передбачено виплату вказаним у ній категоріям військовослужбовців, щомісячної додаткової грошової винагороди, яка має постійний щомісячний характер та у відповідності до положень ч.2 ст.9 Закону №2011-XII включається до складу грошового забезпечення даних осіб.
Порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода), встановлюється Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України №550 від 24.10.2016 р.
Згідно п.п.2,3,4 вказаної Інструкції виплата винагороди здійснюється в таких розмірах на місяць, зокрема військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про призначення, і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних командирів (начальників)).
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що в період з січня 2014 року по грудень 2017 року позивачу виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60% грошового забезпечення, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення (а.с.16-17).
Оскільки зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода була встановлена Постановою Кабінету Міністрів України, виплачувалась позивачу до дня звільнення його з військової служби, тобто мала постійний характер, то в силу положень статті 9 Закону № 2011-ХІІ вона повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20.10.2015 у справі № 559/3342/14-а.
З урахуванням наведених обставин та норм права, суд дійшов висновку, що при здійсненні розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби склад грошового забезпечення має бути визначений відповідно до положень ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до якого має бути включена, зокрема, і щомісячна додаткової грошова винагорода встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності вчинення оскаржуваних дій.
Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст.15 Закону №2011-ХІІ, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої Постановою №889, а також необхідність зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги при звільненні у відповідності до Постанови №889 з урахуванням виплачених сум.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки позивач згідно з п.12 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.
Відтак, судові витрати, відповідно до ст.139 КАС України, стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних сил України, передбаченою постановою КМУ від 22.09.2010р. №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій";
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) перерахунок грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних сил України, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010р. № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", з урахуванням виплаченої суми.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60 % щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних сил України, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", з урахуванням виплаченої суми.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.
Повний текст рішення складено та підписано 24.05.2018 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду О.С. Петренко