Справа № 711/9862/17
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9862/17
Провадження 2-а/711/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, начальника РСПП № 2 Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Боревича С.М. про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

Уточнившись з позовними вимогами ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, начальника РСПП № 2 Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Боревича С.М. про визнання дій протиправними.

В обґрунтування позову вказує, що 22.09.2017 року близько 19 год. в приміщенні поліції по вул. Я.Мудрого, 36 в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області начальником РСПП № 2 Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Боревич С.М. відносно нього (позивача) було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно вказаного протоколу він (позивач) 22.09.2017 року о 19.00 год. в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Шевченка, 52 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність .

Вважає, що дії відповідача - начальника РСПП № 2 Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Боревича С.М. щодо складання зазначеного протоколу є протиправними з огляду на те, що він (позивач) спочатку був запрошений, як власник транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_2, для дачі пояснень щодо належності транспортного засобу, оскільки згідно пояснень начальника РСПП № 2 Боревича С.М. транспортний засіб зі схожими ознаками знаходився в розшуку, але потім його було звинувачено в тому, що він п'яний і що на нього необхідно скласти протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що і було зроблено.

Вважає, що дії начальника РСПП № 2 Боревича С.М. по складанню відносно нього, як водія «п'яного» транспортного засобу є протиправними, оскільки начальником РСПП № 2 Боревич С.М., не було дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративну відповідальність; не було враховано, що транспортний засіб не може бути «п'яним», а також те, що керувати ним можливо виключно на дорозі, а не в приміщенні поліції.

А тому, просить: визнати протиправними: дії начальника РСПП № 2 Боревича С.М. по застосуванню 22.09.2017 року о 19 год. 25 хв. по вул. Я.Мудрого, 34 в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області щодо нього - ОСОБА_1 норм КУпАП; дії начальника РСПП № 2 Боревича С.М. по складанню щодо нього 22.09.2017 року о 19 год. 25 хв. по вул. Я.Мудрого, 34 в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області щодо нього - ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 053495 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_4 позов підтримали та просили його задовольнити. Також в судовому засіданні конкретизували, що протиправність дій начальника РСПП № 2 Боревича С.М. в застосуванні до позивача норм КУпАП полягає в тому, що останній при складанні 22.09.2017 року протоколу про адміністративне правопорушення: не мав повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення; порушив вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення не на місці зупинки та без залучення свідків; не дотримався вимог ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення; не враховував, що транспортний засіб не може бути «п'яним», а також те, що керувати ним можливо виключно на дорозі, а не в приміщенні поліції. Крім того, пояснили, що в протоколі зазначено, що він складений за адресою: м. Корсунь-Шевченківський, вул. Я.Мудрого, 34, тоді, як зареєстрованим місцезнаходженням відділу поліції є: м. Корсунь-Шевченківський, вул. Я.Мудрого, 36.

В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Черкаській області, за довіреністю Желізняк Ю.В., просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також просила врахувати, що начальник РСПП № 2 Боревич С.М. під час складання 22.09.2017 року протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР № 053495 стосовно ОСОБА_1 діяв в межах Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення та чинного законодавства.

В судове засідання відповідач - начальник РСПП № 2 Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Боревич С.М. не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_4, представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Черкаській області, за довіреністю Желізняк Ю.В., пояснення свідка ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що 22.09.2017 року начальником РСПП № 2 Боревич С.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії БР, № 053495, згідно якого ОСОБА_1 22.09.2017 року о 19.00 год. в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Шевченка, 52 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 8).

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні пояснень позивача та його представника, останні зазначають, що відповідач - начальник РСПП № 2 Боревич С.М. своїми незаконними діями при складанні протоколу суттєво порушив права позивача, як особи яка на підставі вказаного протоколу притягувалася до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач, фактично не погоджується та заперечує проти порушення ним Правил дорожнього руху України та вважає, що оспорюваний протокол складено безпідставно.

Так, положенням ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, ч. 1 ст. 246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Як зазначено в статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до розділу 2 Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції (п. 1 розділу 2 Інструкції).

Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер (п. 5 розділу 2 Інструкції).

Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 8 розділу 2 Інструкції).

Відповідно до п. 9 розділу 2 вищевказаної Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "місце складання протоколу" - населений пункт або географічна точка; у графі "посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол" - прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі "склав цей протокол про те, що громадянин(ка)" - прізвище, ім'я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі "назва документа, серія, N, ким і коли виданий" - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі "чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності" - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі "до протоколу додається" - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 11 розділу 2 Інструкції).

Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його (п. 12 розділу 2 Інструкції).

Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому (п. 13 розділу 2 Інструкції).

До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення (п. 18 розділу 2 Інструкції).

Пунктом 1 розділу 3 вказаної Інструкції передбачено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо його складення є обов'язковим, порушника може бути доставлено до органу поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, відповідач - начальник РСПП № 2 Боревич С.М., складаючи протокол про адміністративне правопорушення лише зафіксував дані, на підставі яких встановлюється факт наявності чи відсутності адміністративного правопорушення. А відповідність та законність дій щодо складання протоколу відповідачем має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Крім того, суд враховує наступне. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб'єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Саме такої позиції дійшов Верховний Суд України в своїй постанові від 10.05.2018 року у справі № 760/9462/16-а.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом було прийняте рішення про закриття провадження у справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. При цьому судом не було встановлено відсутності події адміністративного правопорушення та неправомірності дій відповідача - начальника РСПП № 2 Боревича С.М. по складанню ним 22.09.2017 року протоколу про адміністративну відповідальність та не було закрито провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а лише зазначено, що вина ОСОБА_1 не доведена матеріалами справи, що не вказує на протиправність дій відповідача. З даною постановою позивач погодився та не оскаржував її.

Пояснення свідка ОСОБА_6, дані в судовому засіданні 11.05.2018 року, також не спростовують встановлені судом обставини, оскільки останній не був безпосереднім очевидцем події, а був присутнім вже під час складання в відділі поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

А тому, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи принципи єдності судової практики, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника РСПП № 2 Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Боревича С.М. про визнання протиправними дій по застосуванню до ОСОБА_1 22.09.2017 року норм КУпАП та по складанню відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 053495 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, з підстав, викладених вище, суд приходить до висновку і про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача - Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 130, 251, 252, 256, 258, 276, 279, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 20, 77, 286, 227, 228, 241-246, 294, 295 КАС України, Правилами дорожнього руху України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, начальника РСПП № 2 Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Боревича С.М. про визнання дій протиправними - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: В.М. Скляренко