Справа № 462/10997/14-а
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 462/10997/14-а (К/9901/10153/18)

Провадження № 11-226апп18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Львівської обласної організації Національної спілки художників України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом Львівської обласної організації Національної спілки художників України до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку нерухомості», про визнання неправомірними та скасування рішень,

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Львівська обласна організація Національної спілки художників України звернулася до Галицького районного суду міста Львова з позовом, у якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 06 квітня 2001 року № 57 «Про затвердження проекту відведення та надання у довгострокове користування на умовах оренди земельної ділянки ВАТ «Львівнафтопродукт» для будівництва адміністративно-торгового центру на пл. Міцкевича, 9»;

- визнати неправомірним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 03 серпня 2001 року № 386 «Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності у місті Львові» в частині продажу земельної ділянки на пл. Міцкевича, 9 у місті Львові ВАТ «Львівнафтопродукт»;

- виключити п. 5 з додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 03 серпня 2001 року № 386 «Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності у місті Львові».

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 02 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року скасовано судові рішення першої та апеляційної інстанцій, а провадження у справі закрито, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Суд зазначив, що спір між сторонами повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

16 листопада 2017 року Львівська обласна організація Національної спілки художників України подала до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, а саме у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції положень ст. 2, 3, 17, 157, 228 КАС України.

На підставі підп. 1 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII) за розпорядженням керівника апарату Верховного Суду України від 11 січня 2018 року № 17/0/19-18 «Щодо передачі заяв про перегляд судових рішень до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду» заяву Львівської обласної організації Національної спілки художників України передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 28 лютого 2018 року зазначену адміністративну справу передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на ч. 2 ст. 241 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою до суду), та на підп. 2 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАСУкраїни (у редакції Закону № 2147-VIII).

Перевіривши матеріали справи, вивчивши зміст рішення, про перегляд якого подано заяву, протилежних за змістом рішень, долучених до заяви про перегляд, та мотиви ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 лютого 2018 року, Велика Палата Верховного Суду приходить до висновку про неможливість розгляду цієї заяви з огляду на таке.

На момент подання Львівською обласною організацією Національної спілки художників України до Верховного Суду України заяви про перегляд судового рішення особливості провадження визначалися ст. 235 - 244-2 КАС України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон

№ 2147-VIII, яким КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 1 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Винятки із цього правила закріплені у підп. 2 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII), зокрема, якщо адміністративна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, - така справа після її отримання Касаційним адміністративним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

За приписами положень ч. 2, 3 ст. 241 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою до суду) у Верховному Суді України справа про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, розглядається Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України.

Якщо судове рішення в адміністративній справі оскаржується з підстав неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами касаційної інстанції різної юрисдикції, справа розглядається на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України.

Зі змісту заяви та рішень, на які посилається Львівська обласна організація Національної спілки художників України, убачається, що така заява подана нею з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права. На підтвердження своїх доводів заявник додав ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2016 року по справі № К/800/36885/14, від 17 березня 2016 року по справі № К/800/58538/13, від 15 квітня 2015 року по справі № К/800/34352/13, від 11 червня 2015 року по справі № К/9991/581/12.

Отже, заявник фактично оскаржує судове рішення суду касаційної інстанції з підстав неоднакового застосування норм матеріального права судом касаційної інстанції лише адміністративної юрисдикції.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду, передаючи заяву Львівської обласної організації Національної спілки художників України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду, керувався тим, що справа відповідно до вимог ч. 3 ст. 241 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою до суду) повинна розглядатись на спільному засіданні судових палат Верховного Суду України, оскільки заявник зазначив про невідповідність висновків касаційного суду у його справі висновку Верховного Суду України про застосування цієї ж норми права, викладеному в постановах Судової палати в адміністративних справах від 13 липня 2016 року, 07 червня 2016 року, 11 жовтня 2016 року, 19 січня 2016 року, 13 грудня 2016 року.

Проте такий висновок є передчасним, оскільки за приписами ч. 3 ст. 241 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою до суду) справа передається на розгляд спільного засідання судових палат Верховного Суду України, яке проводиться за участю палати (палат), яка розглядала справу до моменту її передання, та палати (палат), яка приймала відповідну постанову Верховного Суду України у разі, якщо під час розгляду справи Верховний Суд України встановить, що існує необхідність відійти від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду України, яка була прийнята іншим складом суду (іншою палатою чи палатами, які брали участь у спільному засіданні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що на стадії відкриття провадження і підготовки справи до розгляду суд не має можливості дійти висновку про необхідність розгляду такої справи на спільному засіданні відповідних судових палатах Верховного Суду України, оскільки на цих стадіях судом не досліджуються обставини справи та не надається оцінка аргументам її учасників, а лише здійснюються необхідні процесуальні дії.

Тобто, питання про передачу такої справи на розгляд спільного засідання відповідних судових палатах Верховного Суду України повинно вирішуватись саме Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду під час судового розгляду справи по суті, і виключно у випадку обґрунтованого існування необхідності відійти від такого висновку.

На підставі викладеного, Велика Палата Верховного Суду, беручи до уваги судові рішення, на які посилається заявник як на неоднакове застосування норм матеріального права, та оскаржувану ним ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року, дійшла висновку, що заява про перегляд зазначеного судового рішення повинна розглядатися Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду за правилами ст. 235 - 2442 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою до суду), оскільки таку заяву було подано з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, і вона не підлягала розгляду на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України.

Згідно з положеннями абз. 2 підп. 8 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії суддів або палаті (об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії суддів (палати, об'єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ураховуючи викладене та керуючись підп. 1, 2 і 8 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII), Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Повернути заяву Львівської обласної організації Національної спілки художників України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом Львівської обласної організації Національної спілки художників України до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку нерухомості», про визнання неправомірними та скасування рішень - до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для продовження розгляду у відповідній колегії.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді:

Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

О.С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

В. С. Князєв