Справа № П/811/882/17.
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

10 травня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/882/17.

провадження № 2-ап/811/25/17

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі головуючої судді Хилько Л.І., розглядаючи питання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом:

ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, 26232)

до відповідача:

Державного реєстратора Маловисківської міської ради Сойченка Сергія Валентиновича (адреса: АДРЕСА_2, 26200)

треті особи:

Селянське (фермерське) господарство "Зінковського Леоніда Петровича" (адреса: АДРЕСА_1, 26232);

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі відділу у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (адреса: вул. Шевченка, 60, м. Мала Виска, Кіровоградська область, 26200)

про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора Маловисківської міської ради Кіровоградської області Сойченко Сергія Валентиновича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 32315531 від 10 листопада 2016 р.) щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 231) за селянським (фермерським) господарством "Зінковський Леонід Петрович";

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис за №17398038 про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 231) за селянським (фермерським) господарством "Зінковський Леонід Петрович";

- зобов'язати державного реєстратора Маловисківської міської ради Кіровоградської області Сойченко Сергія Валентиновича внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 231) за селянським (фермерським) господарством "Зінковський Леонід Петрович".

25.01.2018 року відповідачем було подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає до розгляду адміністративним судом, у зв'язку із непідсудністю (а.с.138-141).

Позивач подав письмові заперечення на клопотання про закриття провадження, в яких висловлено власну незгоду із клопотанням про закриття провадження (а.с.158-160).

Третьою особою - Селянське (фермерське) господарство "Зінковського Леоніда Петровича", також подано письмові пояснення щодо вказаного клопотання, в яких наголошено на закритті провадження у справі (а.с.177-180).

В судовому засіданні 10.05.2018 року відповідною ухвалою суду керуючись приписами статті 183 КАС України подальший розгляд клопотання про закриття провадження, судом вирішено здійснити у порядку письмового провадження, що відображено у протоколі судового засідання (а.с.212-214).

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Позивач просить суд скасувати рішення державного реєстратора Маловисківської міської ради Кіровоградської області Сойченко Сергія Валентиновича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 32315531 від 10 листопада 2016 р.) щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 231) за селянським (фермерським) господарством "Зінковський Леонід Петрович" також просить суд скасувати відповідний запис; при цьому просить суд зобов'язати державного реєстратора Маловисківської міської ради Кіровоградської області Сойченко Сергія Валентиновича внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 231) за селянським (фермерським) господарством "Зінковський Леонід Петрович".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Маловисківської районної ради народних депутатів Маловисківського району Кіровоградської області від 23.11.2001 року №254 надано у користування земельну ділянку для ведення селянського фермерського господарства на території Злинської сільської ради з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с.45).

Селянське (фермерське) господарство "Зінковський Л.П." було зареєстровано як фермерське господарство 29.04.2002 року (а.с.46-51).

В матеріалах справи наявний статут селянського (фермерського) господарства "Зінковський Леонід Петрович", з якого вбачається, що один із засновників є ОСОБА_2 (а.с.88-93).

При цьому, досліджуючи предмет спору у даній справи у співвідношенні із встановленими обставинами у справі, суд вважає, що в даному випадку є не правомірність дій державного виконавця під час вчинення спірної реєстраційної дії та реєстраційного запису, що відображені у відповідному спірному рішенні, а наявним є спір про право власності, а саме право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим НОМЕР_1.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод держава України гарантує кожному право на звернення до суду.

За приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ст.1 КАС України).

Згідно пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір, це спір у якому хоча б одна зі сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частиною 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено, інший порядок судового оскарження.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільно-процесуального кодексу України (у редакції чинній на час прийняття спірних рішень так і чинній наразі), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В свою чергу, за змістом частини 1 статті 19 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В свою чергу, статтею 238 КАС України визначені підстави закриття провадження у справі.

Так, зокрема, за змістом пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі „Zand v. Austria" вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналізуючи характер спірних правовідносин, суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню ст.6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом». Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч.1 ст. 6 Конвенції.

Відтак, в наявному предметі спору вбачається латентний (прихований) спір про скасування державної реєстрації права користування земельною ділянкою, на яке заявляє позивач, при цьому суд зауважує, що в даному випадку наявні похідні вимоги від вимог у приватно - правовому спорі.

При цьому, суд наголошує, що за приписами Кодексу адміністративного судочинства України розглядаються справи щодо оскарження рішень органів владних повноважень (державного реєстратора - як суб'єкта владних повноважень) у разі відсутності спору про право.

В той же час, у справі, що розглядається, спір стосується права власності, а саме вирішення питання на користування земельною ділянкою, відтак, правовідносини, що склалися між сторонами, не належать до публічно-правових, а отже, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Викладене узгоджується з позицією Верховного суду України викладеною у постанові Судової палати в адміністративних справах від 20 січня 2009 р. та постанові від 24 квітня 2018 року, справа №825/478/17, провадження №11-230апп18 (Велика Палата Верховного Суду).

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, з урахуванням вказаних положень чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що даний спір не підсудний Кіровоградському окружному адміністративному суду та не може бути розглянутий за правилами адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Згідно з частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

При цьому, статтею 239 КАС України передбачені наслідки закриття провадження у справі.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (ч.1, ст.239 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 239 у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 2,19,20, 238, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Маловисківської міської ради Сойченка Сергія Валентиновича, треті особи: Селянське (фермерське) господарство "Зінковського Леоніда Петровича"; Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі відділу у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Роз'яснити позивачеві, що даний спір підсудний місцевому загальному суду в порядку цивільного судочинства визначеного Цивільно-процесуальним кодексом України, а також вказати на те, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили за правилами визначеними положеннями статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько