Справа № 822/1159/18
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1159/18
РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.02.2018 № В-2564/0-2380/0/95-18, зобов'язати відповідача розглянути письмову заяву позивача від 24.01.2018 та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,5 га, кадастровий номер :03:001:0050, яка розташована за межами населених пунктів Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначає, що у відмові, викладеній у листі від 28.02.2018 № В-2564/0-2380/0/95-18, щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відсутнє посилання на підстави, передбачені частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою від 21.03.2018 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у поданому до суду відзиві зазначив, що позивач звертався в порядку статті 118 Земельного кодексу України, якою передбачено, що до клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Однак, подані позивачем документи, не відповідають статті 118 Земельного кодексу України, а саме: додана заява ОСОБА_2 від 24.01.2018 року про згоду на розпаювання земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні (оренді) нотаріально не завірена, документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі не подані. Листом від 28.02.2018 року № В-2565/0-2392/0/95-18 позивач повідомлений, що згідно укладених меморандумів про співпрацю при здійсненні заходів щодо передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність об'єднаних територіальних громад (ОТГ) між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та об'єднаними територіальними громадами від 08.02.2018 року, на території Полонського району проводяться роботи по інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з метою передачі їх в комунальну власність ОТГ з визначеному в Державному земельному кадастрі кадастровими номерами. З огляду на вищевикладене, позивачу було рекомендовано після проведення передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність та реєстрації права комунальної власності об'єднаних територіальних громад, звернутися з відповідним клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. Вважає, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскражується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

24.01.2018 року позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,5 га, кадастровий номер :03:001:0050, яка розташована за межами населених пунктів Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області. До заяви позивач додала копію паспорта, ідентифікаційного номера, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію завіреного статуту ФГ «Джерело-В», витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копію рішення загальних зборів членів ФГ «Джерело-В», лист-погодження Полонської міської ради, згода землекористувача на розпаювання земельної ділянки між членами ФГ «Джерело-В».

Листом від 28.02.2018 року № В-2564/0-2380/0/95-18 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовило у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, вказало, що згідно укладених меморандумів про співпрацю при здійсненні заходів щодо передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність об'єднаних територіальних громад (ОТГ) між Головним управлінням Держгеокадастру в Хмельницькій області та об'єднаними територіальними громадами від 08.02.2018 року, на території Полонського району проводяться роботи по інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з метою їх передачі в комунальну власність об'єднаних територіальних громад (ОТГ) з визначеними в державному земельному кадастрі кадастровими номерами. Метою цього Меморандуму є визначення основних вимог та підходів, що застосовуватимуться при здійсненні заходів щодо передачі у комунальну власність об'єднаної територіальної громади земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що розглядаються на засіданнях відповідних об'єднаних територіальних громад з прийняттям рішення згідно зі статтею 26 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", про передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об'єднаної територіальної громади. Рекомендовано після проведення передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність та реєстрації права комунальної власності об'єднаних територіальних громад (ОТГ) звернутися з відповідним клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, відповідно до повноважень визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Позивачка, не погоджуючись з вказаною відповіддю, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує зазначене нижче.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Конституцією України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина 4 статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина 2 статті 14).

Згідно зі статтею 13 закону України "Про фермерське господарство" члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Частина 2 статті 13 закону України "Про фермерське господарство" передбачає, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства є вичерпним.

Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

До заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, позивач подав всі документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а саме: копію паспорта, ідентифікаційного номера, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію завіреного статуту ФГ «Джерело-В», витяг з ДЗК про земельну ділянку, копію рішення загальних зборів членів ФГ «Джерело-В», лист-погодження Полонської міської ради, згода землекористувача на розпаювання земельної ділянки між членами ФГ «Джерело-В», копію витягу з реєстру платників єдиного податку, копію довідки з ЄДРПОУ.

Підставою для відмови позивачу слугував лист Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.02.2018 року № В-2564/0-2380/0/95-18 щодо укладення між Головним управлінням Держгеокадастру в Хмельницькій області та об'єднаними територіальними громадами від 08.02.2018 року меморандуму, згідно якого на території Полонського району проводяться роботи по інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з метою їх передачі в комунальну власність об'єднаних територіальних громад (ОТГ) з визначеними в державному земельному кадастрі кадастровими номерами.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів того, що подані позивачами документи не відповідають вимогам Земельного кодексу України.

Наявність меморандумів про співпрацю при здійсненні заходів щодо передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність об'єднаних територіальних громад укладених між Головним управлінням Держгеокадастру в Хмельницькій області та об'єднаними територіальними громадами, не можуть слугувати перешкодою щодо надання відповідачем дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки у відповідності до Земельного кодексу України розробка проекту землеустрою що відведення земельної ділянки у власність є лише першим етапом процесу оформлення земельної ділянки у власність.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Суд Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Lelas v. Croatia").

З урахуванням частини 7 статті 118 Земельного кодексу України за наявності відповідних підстав, відповідач як орган державної влади приймає рішення про відмову щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Таке рішення відповідач не приймав. Тому, відмовивши позивачу щодо надання дозволу без прийняття відповідного наказу відповідач порушив порядок надання таких дозволів, визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду спору відповідач не довів правомірність дій щодо відмови, викладеної у листі від 28.02.2018 № В-2564/0-2380/0/95-18, тому суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

За змістом частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, позовна вимога про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,5га, кадастровий номер :03:001:0050, яка розташована за межами населених пунктів Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області, не підлягає задоволенню з врахування зазначеного.

У частині 7 статті 118 Земельного кодексу України наведено два варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою: 1) надати дозвіл; 2) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Водночас, у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області визначений Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (далі - Положення № 333).

За змістом пункту 8 Положення № 333 Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Згідно з пунктом 10 Положенням № 333 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, тому такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що цей орган не прийняв жодного рішення з тих, які він повинен ухвалити за законом.

В рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі, суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названим критерієм.

Тому, з метою належного захисту прав позивача необхідно зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути звернення позивача та прийняти рішення, передбачене статтею 118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Пушкіна, 174, Полонне, Полонський район, Хмельницька область, 30500, ідентифікаційний номер) до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області (29016, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, щодо відмови у надані ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,5 га, кадастровий номер :03:001:0050, яка розташована за межами населених пунктів Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області, оформленої листом від 28.02.2018 року № В-2564/0-2380/0/95-18.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти одне з рішень, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,5 га, кадастровий номер :03:001:0050, яка розташована за межами населених пунктів Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (вул. Пушкіна, 174, Полонне, Полонський район, Хмельницька область, 30500, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1409,60 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29016, вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_3