Справа № 808/6134/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 травня 2018 року

Київ

справа №808/6134/13-а

адміністративне провадження №К/9901/48623/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

Суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2017 та хвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Офісу великих латників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» звернулося до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.03.2013 № та №.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 17.07.2017 позовні вимоги задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07.12.2017 залишив постанову Запорізького окружного адміністративного суду Києва від 17.07.2017 без змін.

Офіс великих платників податків ДФС 20.04.2018 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017. Разом з касаційною скаргою надійшло клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

При вирішенні питання щодо поважності наведених скаржником підстав пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з такого.

Як вбачається з оскарженої ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017, вказане судове рішення набрало законної сили з моменту проголошення.

Згідно з частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України строку, був день із датою 27.12.2017.

Касаційну скаргу податковим органом подано 20.04.2018, тобто з пропуском встановленого частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги відповідач вказує на те, що вже звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у цій справі.

Так, ухвалою Верховного Суду від 21.02.2018 (К/9901/762/17) вперше подану касаційну скаргу повернуто, у зв'язку з не усуненням недоліків касаційної скарги, встановлених ухвалою про залишення касаційної скарги без руху (щодо надання документу про сплату судового збору).

Відповідач вказує, що не мав можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги вперше з об'єктивних причин, оскільки на рахунок, з якого здійснювалася сплата судового збору було, накладено арешт, у зв'язку з чим і виникли труднощі, що стали причиною несвоєчасної сплати судового збору. Податковий орган вважає цю обставину поважною підставою пропуску строку на касаційне оскарження, а строк таким, що належить поновити.

Аналіз положень статтей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним Кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства країни (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв'язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і т.д.

Податковим органом не наведено обґрунтувань щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження у взаємозв'язку вищезазначених часових інтервалів.

Зокрема, з моменту постановлення ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги (21.02.2018) до подання касаційної скарги вдруге (20.04.2018) сплинуло два місяці. Утім, жодних доводів щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження у цей період відповідачем не зазначено.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб'єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Зокрема, податковим органом не надано доказів відсутності на його рахунках коштів та вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України з моменту виникнення права на касаційне оскарження.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції:

обґрунтоване клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2017 та хвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Офісу великих латників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Направити скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк