Справа № 201/4510/18 (2-а/201/149/2018)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2018 року м. Дніпросправа № 201/4510/18 (2-а/201/149/2018)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Лукманова О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дадим Ю.М.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року (суддя Федоріщев С.С., м. Дніпро, повний текст складено 02.05.2018 року) у справі № 201/4510/18 (2-а/201/149/2018) за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Алжиру ОСОБА_3, про продовження строку затримання та перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

в с т а н о в и л а:

27.04.2018 року Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до громадянина Алжиру ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач), в якому просило продовжити строк затримання та перебування в ПТПІ громадянина Алжиру ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на шість місяців, з 07.05.2018 року по 07.11.2018 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2018 року позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області задоволено, продовжено строк затримання громадянина Алжиру ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном на шість місяців, починаючи з 07 травня 2018 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, як зацікавлена особа, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову у частині визначення строку затримання терміном на шість місяців, починаючи з 07.05.2018 року, та просить у цій частині прийняти нове рішення, яким визначити строк затримання на три місяці до 14.08.2018 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт не погоджується з терміном на який подовжено перебування громадянина Алжиру ОСОБА_3, з тих підстав, що ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції з 15.12.2017 року, передбачено, строк перебування іноземця в Україні перед примусовим видворенням становить шість місяців, такий строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців. Редакція ст. 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, яка діяла на час затримання іноземця та на час винесення судом рішення про його примусове видворення за межі України передбачала, що затримання може бути на шість місяців та може бути подовжено не більше, як на дванадцять місяців. Про продовження строку затримання орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У зв'язку з цим апелянт вважав, що строк затримання повинен бути продовжений відповідно до ст. 183-7 КАС України на три місяці а не на шість місяців, як передбачено новою редакцією Кодексу, зокрема ст. 289 КАС України. Апелянт вказував, що у випадку довгого тримання громадянина Алжиру ОСОБА_3 у пункті є порушенням його прав з приводу безпідставного утримання без належного обґрунтування.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців, та за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Суд першої інстанції вказував, що органом ДМС вживались заходи для ідентифікації іноземця, забезпечення виконання рішення про його примусове видворення, однак за шість місяців не вдалось встановити дійсність особи затриманого та виготовити йому документи для перетину кордону, тому існує необхідність подовжити строк перебування відповідача у пункті перебування іноземців. Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення, є неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Встановлено, що 07.11.2017 року о 10:00 годині в ході проведення Соборним РВ у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області заходів по протидії нелегальній міграції за участю співробітників Національної поліції України, було виявлено громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у районі проспекту Гагаріна міста Дніпра.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 року у справі № 201/16664/17 (2-а/201/450/2017) адміністративний позов Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області до громадянина Алжиру ОСОБА_3, про затримання та видворення за межі України в примусовому порядку було задоволено. Постановою суду ухвалено примусово видворити за межі території України громадянина Алжиру ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Алжиру ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 07 травня 2018 року з метою забезпечення примусового видворення.

Про затримання громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області повідомлено посольство Алжиру в Україні, що підтверджується повідомленням від 14.11.2014 року № 1201/19886.

Матеріалами справи встановлено, що громадянин Алжиру ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до затримання проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, вчасно не покинув територію України в зв'язку з відсутністю коштів на квиток, а також, у зв'язку з тим що не зміг продовжити дію свого національного паспорту, термін дії якого скінчився 24.11.2015 року. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вих. №0.64М8029/0/15~17 від 02.06.2017) громадянин Алжиру ОСОБА_3 (ОСОБА_3), територію України не покинув.

Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області вказує, що єдиним документом, що ідентифікує особу є національний паспорт Алжирської Народної Демократичної Республіки номер 9998599, виданий 08.11.2011 року, MINISTRI OF JUSTICE, терміном дії до 24.11.2015 року.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням начальника Соборного районного відділу у м.Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.11.2017 року громадянина Алжиру ОСОБА_3 було вирішено помістити у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою підготовки відповідних матеріалів про примусове видворення.

29.01.2018 року Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області на адресу Посольства Алжиру в України, яке розташоване м. Київ, було повторно направлено повідомлення про затримання та примусове видворення ОСОБА_3, з пропозицією здійснити ідентифікацію особи громадянина Алжиру ОСОБА_3 та видати йому документ для перетину кордону для здійснення примусового видворення з території України.

24.04.2018 року Головне управлінням ДМС України в Дніпропетровській області на адресу Посольства Алжиру в України направлено лист за № 1201.3.2-7018/1201.3-18, в якому повторно просило здійснити ідентифікацію особи громадянина Алжиру ОСОБА_3 та видати йому документ для перетину кордону для здійснення примусового видворення з території України.

Встановлено, що станом на 07.05.2018 року, терміну до якого громадянина Алжиру ОСОБА_3 було затримано та поміщено до пункту перебування іноземців, посольством Алжирської Народної Демократичної Республіки не підтверджено особу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не оформлено та не надано документ для перетину кордону для здійснення примусового видворення з території України, 27.04.2018 року Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом у порядку статті 289 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні. Пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 30 вищевказаного Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, передбачено, що іноземці або особи без громадянств, що незаконно перебувають на території України повинні бути примусового видворенні за рішенням суду. У разі неможливості негайного видворення, особи можуть перебувати у пунктах тимчасового перебування іноземців іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення терміном шість місяців з можливістю подовження перебування, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Головне управлінням ДМС України в Дніпропетровській області вживало заходи щодо ідентифікації іноземця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, просило посольство Алжиру в Україні забезпечити його документами, необхідними для перетину кордону. Станом на закінчення шестимісячного терміну з дня затримання 07.11.2017 року ОСОБА_3, вчинені заходи не дали результатів, особу іноземця не підтверджено посольством, відсутні документи, необхідні для перетину кордону. Таким чином, існує необхідність подовжити термін перебування ОСОБА_3 у пункті тимчасового перебування.

Згідно частин 1, 11 - 13 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу. Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Нормами КАС України передбачено, що у разі відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, термін затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Нормами КАС України, діючими на час звернення Головного управлінням ДМС України в Дніпропетровській області з даним позовом передбачено, що у разі неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, термін затримання іноземців може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.

З цих підстав, колегія суддів вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин редакцію ст. 183-7 КАС України, яка втратила чинність 15.12.2017 року та у зв'язку з цим продовження строку затримання відповідача в ПТПІ на три місяці.

У зв'язку з цим, колегія суддів не вбачає порушення прав та свобод відповідача.

Згідно п. 5 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1110, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 289, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року у справі № 201/4510/18 (2-а/201/149/2018) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.М. Дадим