Справа № 492/1564/17
Суддя: Варгаракі С. М.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/1564/17
Провадження № 2-а/492/5/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Варгаракі С.М.,

при секретарі судового засідання - Богдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Арциз Одеської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання неправомірною відмову в призначенні пільгової пенсії та зобов'язання призначити пільгову пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області (далі за текстом - УПВУ в Арцизькому районі), посилаючись на те, щовін має право на пільгову пенсію, оскільки він працював трактористом-машиністом, але рішенням УПФУ в Арцизькому районі № 17 від 17.07.2017 року йому було відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 03.06.1983 року по 26.11.2004 року та в призначенні такої пенсії, оскільки за одним трактором було закріплено два тракториста машиніста. Також, не зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.10.2007 року по 18.04.2017 року, у зв'язку з тим, що позивач не був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Позивач зазначає, що встановлений мінімум днів, які мав відпрацювати кожен колгоспник він перевиконував, що підтверджується записами в трудовій книжці та іншими документами, тому відмову в призначенні пільгової пенсії вважає незаконно, у зв'язку з чим змушений звернутися до з вказаним позвам.

Позивач всудове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позову згідно яких зазначила, що позивач з 1983 року по 2004 рік працював трактористом-машиністом в колгоспі ім. Христо Ботєва, документи, які підтверджують безпосередньо зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві збереглися з 1994 року по 2004 рік, однак зазначено роботу двох трактористів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р., громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Виходячи з положень зазначених вище законів, Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менш як 20 років на зазначеній посаді.

Таким чином, для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідним є наявність: факту досягнення позивачем 55 років; факту наявності трудового стажу на роботі тракториста-машиніста не менше 20 років; а також факту безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції.

Як вбачається з паспорту громадянина України позивач досяг 55 річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 5) тавін 11.07.2017 рокузвернувся до УПФУ з письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, надавши всі необхідні документи. Згідно копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 03.06.1997 року позивач був прийнятий на роботу 01.01.1978 року в члени колгоспу Христо Ботєва (а. с. 7), з 01.07.1983 року, 18.05.2005 року по 07.12.2010 року, з 07.04.2011 року по 21.11.2011 року, з 03.05.2012 року по 03.11.2014 року, з 20.09.2016 року по 26.12.2016 року, 3 31.01.2017 року по 18.04.2017 року значився трактористом в колгоспі ім. Христо Ботєва (а. с. 9).

Відповідно до архівної довідки № А-597/02-03 від 29.09.2016 року сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Христо Ботєва був правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства ім. Христо Ботєва, яке було правонаступником колгоспу ім. Христо Ботєва, у зв'язку з ліквідацією підприємства та відсутністю правонаступників, документи по кадровим питанням передані в КП «Об'єднаний трудовий архів» (а. с. 17). З архівних довідок № А-595/02-03, № А-596/02-03 від 29.09.2016 року, в документах по особовому складу сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Христо Ботєва наявні відомості про стаж роботи в господарстві ОСОБА_1 за 1978-1980 роки, 1983-2004 роки та відомості про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за 1984-1988 роки (а. с. 18, 19). Дані довідки про заробітну плату № А-596/02-03 від 29.09.2016 року відповідають первинним документам, що підтверджується довідкою про результати перевірки достовірності та обґрунтованості видачі для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами № 1092 від 24.05.2017 року (а. с. 11).

Згідно листа Арцизької районної державної адміністрації Одеської області № А-51 від 27.10.2016 року в документах постійного зберігання сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Христо Ботєва відомостей про нагородження, закріплення техніки0 встановлених мінімумах вихододнів за період з 1978-2004 років не встановлена (а. с. 20).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес Агро-П» є правонаступником Фермерського господарства «Христо Ботєва» з 02.07.2015 року, що підтверджується довідкою № 12 від 25.05.2017 року (а. с. 21), статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес Агро-П» (а. с. 22).

ОСОБА_1 працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві з 18.02.2005 року по 07.12.2010 року, з 07.04.2011 року по 21.11.2011 року, 03.05.2012 року по 03.11.2014 року, з 20.09.2016 року по 26.12.2016 року, з 31.01.2017 року по 18.04.2017 року (а. с. 23, 24). Довідкою № 76 від 27.04.2017 року підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно був закріплений та працював з 08.042005 року на тракторі ЮМЗ-6 інв. № 150, з 15.08.2014 року на тракторі МТЗ-1025.2 інв. № 156 (трактор отримав 15.08.2014 року) та його робота була пов'язана з вирощуванням сільськогосподарської продукції (а. с. 25).

Рішенням УПФУ про результати розгляду заяви № 6 від 29.06.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 1983 року по 2004 рік на посаді тракториста-машиніста, оскільки за одним трактором закріплено два трактористи-машиністи (а. с. 10). Також, рішенням УПФУ № 17 від 17.07.2017 року про відмову в призначенні пільгової пенсії позивачу не зараховано до пільгового стажу період роботи з 06.06.1983 року по 26.11.2004 року, оскільки за одним трактором закріплено два трактористи-машиністи, період з 01.10.2007 року по 18.04.2017 року через те, що по даним індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 за цей період є робота, повні місяці, у відділі освіти Арцизької районної державної адміністрації в Одеській області, тому позивач не був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції (а. с. 13), про що листом повідомлено позивача (а. с. 12).

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів. Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів виданих за місцем роботи.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Позивач має трудову книжку. Відповідно до записів трудової книжки колгоспника (а. с. 7-9), позивач працював трактористом в період з 01.07.1983 року, 18.05.2005 року по 07.12.2010 року, з 07.04.2011 року по 21.11.2011 року, з 03.05.2012 року по 03.11.2014 року, з 20.09.2016 року по 26.12.2016 року, 3 31.01.2017 року по 18.04.2017 року в колгоспі ім. Христо Ботєва. Для підтвердження трудового стажу, на відповідній посаді, у вказаний період, крім трудової книжки, судом додатково проаналізовані копії наданих архівних довідок № А-595/02-03, № А-596/02-03 від 29.09.2016 року, довідки № 4 від 18.04.2017 року та № 5 від 27.04.2017 року (а. с. 18, 19, 24, 25), які підтверджують стаж позивача на посаді тракториста-машиніста та безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції, протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві.

За правилами ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, за обставин, коли перевіркою встановлено факт роботи трактористом-машиністом.

Більш того, суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведений факт роботи позивача трактористом-машиністом менше 20 років, тому відповідач не виконав покладені на нього ч. 2 ст. 77 КАС України обов'язки щодо надання доказів при запереченні проти позову.

УПФУ, відмовляючи позивачу в призначенні пільгової пенсії ставляться під сумнів довідка № 4 від 18.04.2017 року, згідно якої позивач дійсно займав посаду тракториста-машиніста та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, протягом повного польового періоду в рослинництві та архівну довідку № А-595/02-03 від 29.09.2016 року, відповідно до якої наявні відомості про стаж роботи в господарстві ОСОБА_1 за 1978-1980 роки, 1983-2004 роки. Наявність закріпленого другого тракториста не є безперечним доказом відсутності стажу роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста. Більш того, відповідач не надав докази того, що в архівну довідку внесені недостовірні відомості стосовно роботи позивача на посаді тракториста-машиніста, а позивач не може нести відповідальність за зміст, повноту та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими установами та організаціями на виконання їх повноважень.

За цих обставин справи, суд приходить до висновку, що у позивача є право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, відповідно до рішення УПФУ про відмову позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком, позивачу фактично було відмовлено в призначені пенсії за віком, так як у період з 03.06.1983 року по 26.11.2004 року за одним трактором було закріплено два трактористи-машиністи, у період з 01.10.2007 року по 18.04.2017 року позивач не був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно, всупереч норм чинного законодавства, відмовив позивачу в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 03.06.1983 року по 26.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 18.04.2017 року та в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим таке рішення відповідача підлягає визнанню протиправними.

При викладених обставинах, зважаючи на вищевказані докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання УПФУ призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При прийняті рішення суд враховує практику, у аналогічних справах, Одеського апеляційного адміністративного суду у справі №497/2177/14-а, Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №603/509/14-а та Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №603/380/15-а.

Згідно ст. ст. 7, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія позивачу повинна бути призначена з дня досягнення пенсійного віку, тобто з 16.04.2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 13, 62, 83, 100 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», ст. ст. 2, 9-12, 72-77, 241-246, 255, 371 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання неправомірною відмову в призначенні пільгової пенсії та зобов'язання призначити пільгову пенсію - задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області в призначенні пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН: НОМЕР_1) період роботи в сільськогосподарському виробничому кооперативі ім. Христо Ботєва з 03 червня 1983 року по 26 листопада 2004 року, з 01 жовтня 2007 року по 18 квітня 2017 року включно, як тракториста-машиніста та призначити пільгову пенсію на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 16 квітня 2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області виконати постанову негайно у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі