Справа № 826/13551/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року, суддя Літвінова А.В., у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дії відповідача щодо протиправного не внесення відомостей про сплату єдиного податку ФОП ОСОБА_2 до його особового рахунку, а також нарахування суми недоїмки зі сплати єдиного податку; зобов'язання відповідача внести зміни до картки особового рахунку ФОП ОСОБА_2 по єдиному податку з фізичних осіб, відобразити єдиний податок в сумі 180 000 грн згідно з платіжними дорученнями №24 від 30.04.2014 року на сплату 30 000 грн, №26 від 05.05.2014 року на суму 30 000 грн; №27 від 05.05.2014 року на сплату 30 000 грн; №28 від 06.05.2014 року на сплату 30 000 грн; №29 від 06.05.2014 року на суму 30 000 грн; №30 від 07.05.2014 року на сплату 30 000 грн і виключити з картки особового рахунку платника податків суму нарахованої пені у розмірі 422,18 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 13.04.2013 року засобами електронного зв'язку в електронній формі подав контролюючому органу декларацію платника єдиного податку - фізичної-особи підприємця за перший квартал 2014 року, в якій самостійно визначив суму грошового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 343 700,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №2.

При цьому, 17.04.2014 року позивачем подано до Публічного акціонерного товариства "Банк Перший" платіжне доручення від 14.04.2014 року №19 на загальну суму 343 700,00 грн., з призначенням платежу - оплата єдиного податку за перший квартал 2014 року, що підтверджується відповідним штампом на наявній в матеріалах справи копії такого доручення.

Банк частково перерахував до державного бюджету єдиний податок в розмірі 163 000 грн., згідно платіжних доручень №20 від 28.04.2014 року на суму 30 000 грн., №22 від 29.04.2014 року на суму 30 000 грн., №23 від 29.04.2014 року на суму 30 000 грн., №24 від 30.04.2014 року на суму 30 000 грн., №25 від 30.04.2014 року на суму 30 000 грн., а також виконав платіжне доручення №31 від 07.05.2014 року на суму 13 700 грн. В решті кошти не були перераховані з вини банку.

Загальна сума не перерахована до бюджету залишилася у розмірі 180 000 грн., згідно з платіжними дорученнями №24 від 30.04.2014 на сплату 30 000 грн., №26 від 05.05.2014 на сплату 30 000 грн., №27 від 05.05.2014 на сплату 30 000 грн., №28 від 06.05.2014 на сплату 30 000 грн., №29 від 06.05.2014 на суму 30 000 грн., №30 від 07.05.2014 на сплату 30 000 грн.

На підставі невиконання Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" зобов'язання з перерахунку коштів, позивачем на адресу податкового органу направлено лист від 28.04.2014 року за вих. №01/04-14 про невиконання банком взятих на себе зобов'язань та не застосування до позивача санкцій через відсутність вини останнього.

У свою чергу, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 06.06.2014 №5872-25, відповідно до якої сума податкового боргу позивача за узгодженими грошовими зобов'язаннями з єдиного податку станом на 05.06.2014 становить 283609,09 гривень.

На підставі наявного у позивача податкового боргу та надісланої податкової вимоги відповідачем прийнято рішення від 01.07.2014 №5170/1/26-54-25-25 про опис майна позивача у податкову заставу.

Позивачем оскаржено вказані податкову вимогу та рішення, оскільки згідно пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Постановою Окружного адміністративного суду місті Києва від 28.10.2014 у справі №826/10580/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі: визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 06.06.2014 №5872-25; визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу від 01.07.2014 №5170/1/26-54-25-25.

Вказані рішення залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.01.2015.

У той же час, позивач отримав довідку контролюючого органу від 15.05.2015 №4963/І/26-54-23-02-24, у якій зазначено про наявність в останнього станом на 15.05.2015 заборгованості зі сплати єдиного податку у розмірі 180 331, 27 грн., в тому числі, недоїмки з основного платежу 179 909,09 грн. та пені 422,18 грн.

Вказане свідчить про те, що контролюючим органом після набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду місті Києва від 28.10.2014 №826/10580/14 не внесено зміни до картки особового рахунку щодо відсутності суми заборгованості за єдиним податком, а також нараховано пеню.

Згідно частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В даному випадку постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2014 №826/10580/14 податкову вимогу від 06.06.2014 №5872-25 на суму податкового зобов'язання з єдиного податку на суму 283 606, 09 грн. визнано протиправною та скасовано.

Згідно змісту судового рішення, вказана податкова вимога сформована частково за рахунок залишку задекларованого єдиного податку за перший квартал 2014 року у сумі 343 700,00 грн. (частина не перерахованої банком суми у розмірі 180 000 грн. (343 700 грн. - 163 700 грн.).

Крім того, в ході розгляду справи суд дійшов висновку про те, що виконання платником податкового обов'язку з перерахування в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.02.2014 року №К/800/13275/13.

Таким чином, факт виконання позивачем, як платником свого зобов'язання зі сплати єдиного податку за перший квартал 2014 року у задекларованому та перерахованому розмірі 343 700,00 грн. (частково кошти в розмірі 163 000 грн. надійшли до бюджету, частково в розмірі 180 000 грн. перераховані платником, але не сплачені до бюджету з вини банку) встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили, і посилання відповідача на обов'язок сплатити у повному обсязі суму узгодженого податкового зобов'язання навіть у випадках, коли така сума не сплачена з вини банку, не приймається судом до уваги.

Відповідно, наслідком прийняття та набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2014 №826/10580/14 має бути виключення інформації про борг позивача з єдиного податку на суму 180 000,00 грн. за перший квартал 2014 року з усіх баз даних контролюючого органу та неможливість нарахування на вказану суму недоїмки будь-яких штрафних санкцій.

За змістом пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент набрання постановою суду від 28.10.2014 законної сили), податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Статтею 71 Податкового кодексу України передбачено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України, від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Пунктом 60.5 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду .

Відповідно, податкова вимога від 06.06.2014 №5872-25 вважається відкликаною, з огляду на набрання законної сили постановою суду від 28.10.2014 №826/10580/14.

Станом на 15.05.2015, тобто на день складення довідки контролюючого органу за №4963/І/26-54-23-02-24, судове рішення вже набрало законної сили, відтак, податкова вимога від 06.06.2014 №5872-25 станом на вказаний період вже була відкликана у силу положень підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України і відповідна сума заборгованості не могла використовуватися для формування податкового боргу позивача та нарахування штрафних санкцій, а будь-які дії контролюючого органу щодо подальшого відображення податкового боргу за вказаною вимогою у інтегрованій картці платника є протиправними.

Згідно пункту 3 Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 №765 (у редакції, яка діяла станом на момент набрання постановою суду від 28.10.2014 законної сили), інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Вказаний Порядок не містить процедури внесення до картки інформації про податковий борг за відкликаними податковими вимогами, проте, це не позбавляє контролюючий орган обов'язку вважати податкову вимогу відкликаною, згідно ст. 60 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що станом на момент розгляду даної справи судом наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, і вказаним нормативно-правовим актом це питання деталізоване, а саме.

Згідно підпункту 1-2 пункту 4 розділу V вказаного Порядку, працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв'язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв'язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: рішення суду, прийняте по суті.

Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами: 4) інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд"/ "Анульовано").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд"/"Анульовано" при частковому скасуванні.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться.

Відповідальні працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем органів ДФС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Таким чином, контролюючий орган зобов'язаний забезпечити відображення результатів судового оскарження податкової вимоги від 06.06.2014 №5872-25 шляхом внесення до ІКП запису про скасування вимоги в судовому порядку та невідображення в ІКП облікових показників щодо донарахування сум.

Відповідач підтвердив факт невнесення до облікової картки інформації про скасування податкової вимоги ві 06.06.2014 року № 5872-25 та відповідних платіжних доручень.

Крім того, суд першої інстанцїі вірно зазначив, що податковий орган не підтвердив факту нарахування позивачу пені, а тому в цій частині вимоги позивача не задовольнив.

Таким чином, колегіґя суддів приходить до висновку про законність та обгрунтованість постанови Окружного адміністративного суду м Києва від 31.08.2017 року.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 23 травня 2018 року.