Справа № 824/280/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/280/18-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області , про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та відмову № 508/м-11 від 13.11.2017 року щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах протиправною.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок та призначення пенсії на пільгових умовах із зарахуванням спеціального трудового та страхового стажу за період з 01.01.1991 року по 25.09.1995 року з розрахунку за кожний рік один рік і шість місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його трудова діяльність розпочалась з 01.02.1980 року до 25.09.1995 року.

Вищевикладені відомості підтверджуються записами в трудовій книжці, трудових договорах № 1364 від 29.05.1986 року, № 2949 від 29.05.1989 року, трудового договору б/н від 29.05.1991 року діючого до 29.05.1993 року, який пролонгувався автоматично у зв'язку з продовженням виконання роботи та відсутністю заяви про його припинення по дату його фактичного звільнення 25.09.1995 року.

При зверненні до відповідача із заявою в січні 2017 року про призначення йому пенсії на пільгових умовах, окрім інших документів також було надано уточнюючу довідку від 03.10.2017 року, копії трудових договорів, довідку про отримання заробітної плати в районах Крайньої Півночі. 03.04.2017 року відповідачем надано відповідь № 11/14 від про відсутність в нього спеціального стажу 12 років 6 місяців та загального страхового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не призначення йому пенсії на пільгових умовах протиправною, а належним способом захисту порушеного права на його думку є - зобов'язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах, оскільки відповідачем в порушення підтверджених належними і допустимим доказами обставин, не враховано до спеціального трудового стажу період роботи в районі Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по дату фактичного звільнення - 28.09.1995 року, так як зазначений стаж підлягає обчисленню за вказаний період в пільговому розмірі, з розрахунку за кожний рік один рік і шість місяців.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, обґрунтовуючи свою позицію вказав, що позивач в січні 2017 року звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах. 30.03.2017 року рішенням про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивачу відмовлено у призначенні такої пенсії у зв'язку із відсутністю необхідно спеціального стажу.

Посилаючись на чинне законодавство вказав, що період з 01.03.1960 року до 01.01.1991 року зараховується в півтора кратному розмірі на підставі строкового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів крайньої Півночі, а з 01.01.1991 року - в одинарному розмірі (пільгове обчислення стажу не застосовується).

Крім того зазначив, що періоди роботи позивача в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі (з 29.05.1986 року по 31.12.1990 року), зараховано до страхового стажу позивача в пільговому обчисленні один рік за півтора. Стаж роботи в районах Крайньої півночі та районах прирівняних до них після 01.01.1991 року зараховується в одинарному розмірі згідно з вимог законодавчих актів. До спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років позивачу зараховано період робіт з 01.01.1991 року по 25.09.1995 року (в календарному обчисленні), отже позивач у позовній заяві безпідставно зазначає протилежне.

Позивач та представник відповідача до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Згідно частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Із спірних правовідносин вбачається, що спір виник щодо не зарахування відповідачем в пільговому обчисленні до стажу роботи періоду роботи позивача в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в період з 01.01.1991 року по 25.09.1995 року.

Як вбачається із: записів трудової книжки серії БТ-І № 5226611 (а.с.13-14); трудового договору № 1364 від 29.05.1986 року (а.с.9); трудового договору № 2949 від 29.05.1989 року (а.с.10); трудового договору № б/н від 29.05.1991 року діючого до 29.05.1993 року, який пролонгувався автоматично у зв'язку з продовженням виконання роботи та відсутністю заяви про його припинення; довідки з ВАТ РЖД Свердловська залізниця від 03.10.2017 року №10094/СВЕРД НДА про періоди роботи. (а.с.16)

з 01.02.1980 року по 15.04.1980 року позивач працював помічником машиніста тепловоза в Локомотивному депо Чернівці Львівської залізної дороги.

з 18.04.1980 року по 18.05.1982 року проходив строкову службу в армії.

з 21.06.1982 року по 16.11.1985 року працював помічником машиніста тепловоза та навчався в структурних підрозділах Львівської залізної дороги. Звільнився в зв'язку переведенням в Локомотивне депо Сургут Свердловської залізної дороги (район Крайньої Півночі).

наказом від 18 грудні 1985 р № 433/р зарахований на роботу з 18 грудня 1985 р. помічником машиніста тепловоза по залізничній станції Пурне.

наказом від 1 жовтня 1986 р № 671/п переведений з 1 жовтня 1986 р машиністом тепловоза по залізничній станції Пурне.

наказом від 25 вересня 1995 № 215/у звільнений з 25 вересня 1995 року, стаття 31 КЗпП Російської Федерації в зв'язку з виїздом на колишнє місце проживання.

Про відпустки:

без збереження заробітної плати:

з 4 серпня 1986р. по 13 серпня 1986р. наказ від 28 липня 1986р. № 1692;

з 15 серпня 1991р. по 24 серпня 1991р., наказ від 23 травня 1991р. № 1126;

з 13 серпня 1992р. по 22 серпня 1992 р., наказ від 22 травня 1992 р. № 1030;

з 13 квітня 1993 р. по 22 квітня 1993 р. наказ від 12 квітня 1993 р. № 619;

з 29 липня 1994 р.по 7 серпня 1994 р. наказ від 14 березня 1994р. № 438; по догляду за дитиною немає; курси підвищення кваліфікації, навчальні відпустки немає; прогули немає; інші відволікання від основної роботи немає.

Позивач звернувся до відповідача із заявою (заява від 04.01.2017 року № 9/3) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом за № 11/17 від 03.04.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах в зв'язку із відсутністю спеціального стажу 12 років 6 місяців, та страхового стажу 30 років який дає право на таку пенсію (а.с.18).

Листом за № 508/М11 від 13.11.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах. Зазначено, що стаж позивача становить : спеціальний 12 років 5 місяців 6 днів, загальний 24 роки 6 місяців 26 днів. В зв'язку із відсутністю спеціального стажу 12 років 6 місяців, та страхового стажу 26 років 6 місяців, який дає право на таку пенсію підстав для призначення пенсії на пільгових умовах немає. (а.с.18)

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів, та робить висновки по суті спору.

Держава, у відповідності до вимог частини 1 статті 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону, в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту а статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, передбаченого статтею 55 Закону України "Про пенсії забезпечення", у період з 01.04.2016 по 31.03.2017 пенсія за вислугу років призначається наявності не менше 26 років страхового стажу, у період з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців страхового стажу.

Згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 01 січня 1991 року, в районах Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Так, пільгове обчислення страхового стажу для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відповідно до постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" робота в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 01.03.1960 до 01.01.1991 зараховується в півтора кратному розмірі на підставі строкового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а з 01.01.1991 року - в одинарному розмірі (пільгове обчислення стажу не застосовується).

Аналізуючи вищезазначене слід дійти висновку, що законодавством не передбачено зарахування в півторакратному розмірі періоду роботи в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі до страхового статку - з 01.01.1991 року, а також до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років - з 01.01.1960 року.

З огляду на викладене, суд погоджується з позицією відповідача про те, що періоди роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі по 31.12.1990, зараховано до страхового стажу позивача в пільговому обчислені один рік за півтора. Стаж роботи в районах Крайньої півночі та в районах прирівняних до них після 01.01.1991 року зараховано в одинарному розмірі згідно з вимогами законодавчих актів. До спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років позивачу зараховано період робот з 01.01.1991 року по 25.09.1995 року (в календарному обчисленні), отже, позивачем у своїх доводах безпідставно зазначено протилежне.

Також суд зазначає, що органом Пенсійного фонду України не заперечується факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі, разом з тим відсутні правові підстави для зарахування в півторакратному розмірі до страхового та спеціального стажу періоду роботи з 01.01.1991 року по 25.09.1995 року та призначення позивачу пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю у позивача необхідного спеціального стажу роботи 12 років 6 місяців та страхового стажу 26 років.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши наведені вище обставини справи та норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що правових підстав для призначення пенсії на пільгових умовах у відповідача немає, а отже, в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. За відсутності вказаних витрат, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя Боднарюк О.В.