Справа № 712/5875/18
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/5875/18
Провадження № 2а/712/242/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за адміністративним позовом Придніпровського районного відділу у місті Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусового видворення з України після завершення процедури ідентифікації громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

Придніпровський районний відділ у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусового видворення з України після завершення процедури ідентифікації громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що 23 травня 2018 року на адресу Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області надійшов лист № 317/16/01-2018 з відділу боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми ГУНП в Черкаській області. Даним листом повідомлено, що 23.05.2018 року о 09.30 год. з ЧВК № 62 звільняється громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, засуджений 26.02.2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області до 9 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 121 КК України. Враховуючи те, що вказаний громадянин законних підстав для перебування на території України не має, його перебування може становити суспільну небезпеку та негативно впливати на криміногенну ситуацію в регіоні, та на всій території України, ВБЗПТЛ ГУНП в Черкаській області клопоче про видворення гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з території України. Враховуючи, що у відповідача не має постійного місця проживання, роботи та законних джерел доходів, родинних зв'язків, не має достатнього фінансового забезпечення його проживання в Україні та для виїзду за межі України, порушення ним міграційного законодавства щодо терміну тимчасового перебування на території України, є всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення територіального підрозділу ДМС про примусове повернення та рішення суду про його видворення. Зважаючи, що відповідач порушує міграційне законодавство України, під час незаконного перебування на території України скоїв злочин, дотримується кримінальних «понять» та «звичаїв», а його перебування на території України створює умови до виникнення суспільно-небезпечних передумов, до негативного впливу на «кримінальне середовище» в області, існує ризик його втечі. Враховуючи вище викладене позивач вважає, що відповідач буде ухилятися від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить відсутність в нього документа, що дає право на виїзд з України та документів на право перебування в Україні, відсутність фінансового забезпечення, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України, тому просить суд про надання дозволу на затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусового видворення з України після завершення процедури ідентифікації громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі та звернути рішення до негайного виконання.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 23.05.2018 о 09.30 год. з ЧВК № 62 звільнився громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, засуджений 26.02.2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області до 9 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відділ боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми ГУНП в Черкаській області в листі № 317/16/01-2018 від 23.05.2018 клопоче про видворення гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з території України.

У відповідача не має постійного місця проживання, роботи та законних джерел доходів, родинних зв'язків, не має достатнього фінансового забезпечення його проживання в Україні та для виїзду за межі України.

Придніпровський районний відділ у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (далі - позивач) є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно пункту 14 частин 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено виключні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Частиною 16 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд та виїзд з України іноземцями та особи без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

У відповідача відсутній паспортний документ, по якому він може здійснити виїзд з території України, відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України. На особистому рахунку іноземця відсутні кошти.

Відповідач до консульських установ чи інших уповноважених органів з метою відновлення документів та легалізації свого становища в Україні не звертався, жодних інших документів не має.

Тобто, у іноземця відсутні підстави та документи, що дають право законно перебувати на території України, здійснити виїзд з території України самостійно та відсутні фінансові заощадження.

Відповідно до частини 1 стаття 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що у відповідача не має постійного місця проживання, роботи та законних джерел доходів, родинних зв'язків, не має достатнього фінансового забезпечення його проживання в Україні та для виїзду за межі України, порушення ним міграційного законодавства щодо терміну тимчасового перебування на території України, є всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення територіального підрозділу ДМС про примусове повернення та рішення суду про його видворення.

Зважаючи, що відповідач порушує міграційне законодавство України, під час незаконного перебування на території України скоїв злочин, дотримується кримінальних «понять» та «звичаїв», а його перебування на території України створює умови до виникнення суспільно-небезпечних передумов, до негативного впливу на «кримінальне середовище» в області, існує ризик його втечі.

Відповідно до п.п. 1.8. Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом № 353/271/150 від 23.04.2012 року Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, примусове видворення з України іноземців здійснюється на підставі постанови адміністративного суду.

Така постанова виноситься судом за позовом територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ, крім випадків затримання іноземців за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позовні заяви територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону, органів СБУ про примусове видворення іноземців подаються до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу, підрозділу за наявності однієї з таких підстав: якщо є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виконання такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до вимог частини 4 вказаної статті іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісп відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

За таких підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки є підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить відсутність в нього документа, що дає право на виїзд з України та документів на право перебування в Україні, відсутність фінансового забезпечення, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Керуючись ст. ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 288, 289 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Придніпровського районного відділу у місті Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусового видворення з України після завершення процедури ідентифікації громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити.

Затримати з метою ідентифікації громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Примусово видворити гр. Республіки Білорусь ОСОБА_1 з України після завершення процедури його ідентифікації.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий