Справа № 809/1753/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2018 року

Київ

справа №809/1753/16

адміністративне провадження №К/9901/35354/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуТисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області
на постановуІвано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року (суддя Я.П. Матуляк)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року (колегія суддів: М.А. Пліш, Т.І. Шинкар, Р.Й. Коваль)
у справі№809/1753/16
за позовомТисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області
доОСОБА_2
простягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Тисменицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі - Тисменицька ОДПІ) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 25000 грн.

Позов мотивований тим, що у позивача виникла заборгованість перед бюджетом по сплаті транспортного податку в загальній сумі 25000,00 грн., внаслідок несплати узгодженої суму податкового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 25.06.2015 року за № 6191-17.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року, яка залишена без змін Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що у позивача відсутні підстави для стягнення цього податкового боргу.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вказується на те, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги той факт, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26 червня 2015 року №6191-17 є узгодженим, адже визнано правомірним за наслідками судового оскарження.

Від відповідача на адресу Суду надійшли письмові заперечення за змістом яких, ОСОБА_2 заперечує проти доводів касаційної скарги просить її відхилити, а рішення судів попередніх інстанції залишити без змін. В обґрунтування зазначено, що у відповідності до вимог Податкового та Бюджетного кодексів України, вимогу про сплату нового податку можливо вимагати лише з наступного бюджетного року з моменту прийняття відповідного документу. Тобто формально право нараховувати податок з транспорту відносно позивача могло виникнути тільки з 01 січня 2016 року.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодного з учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце його проведення, касаційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить автомобіль марки BMW 540і, 1998 року випуску з об'ємом двигуна 4398 куб. см. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки BMW 540і, 1998 року випуску з об'ємом двигуна 4398 куб. см. з реєстраційним номером НОМЕР_1 та датою первинної реєстрації 16.05.2013 року. Підставою для запису в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу BMW 540і реєстраційний номер НОМЕР_1, 16 травня 2013 року - датою першої реєстрації було, згідно матеріалів справи, переобладнання автомобіля в квітні 2013 року, що супроводжувалося заміною кузова та двигуна. Здійснення такого запису відбулося з врахуванням пункту 22 постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року.

На підставі отриманої інформації, згідно з пп. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 ПК України та відповідно до пп. 267.6.2. п. 267.6. ст. 267 ПК України, державною податковою інспекцією у Городенківському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області визначено ОСОБА_2 суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн. згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 25 червня 2015 року за № 6191-17.

Судами також встановлено, що відповідач скористався правом оскарження згаданого вище податкового повідомлення-рішення форми в судовому порядку, за наслідками якого постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № 809/2953/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Разом з цим, касаційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов'язковості (що передбачає обов'язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов'язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочних осіб.

При цьому, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, а також його узгодженість.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 березня 2018 року скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Городенківському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 25 червня 2015 року №6191-17.

Згідно пп.60.1.4 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно п.60.5 ст.60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Підсумовуючи вищенаведене відсутні підстави вважати узгодженим грошове зобов'язання відповідача, оскільки податкове повідомлення-рішення, на підставі якого податковим органом заявлено вимогу про стягнення у даній справі, скасовано, тому стягнення суми за цим рішенням є необґрунтованим, що, в свою чергу, є підставою, відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, для залишення ухвалених судами рішень без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

………………….

………………….

…………………..

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва
С.С. Пасічник
Судді Верховного Суду