Справа № 815/6786/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6786/17

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.
при секретарі -Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУМ» про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року Державна екологічна інспекція в Одеській області (надалі - позивач, Екологічна інспекція) звернулась до суду з адміністративним позовом до ТОВ «НЕРУМ» (надалі - відповідач), в якому просила застосувати до ТОВ «НЕРУМ» заходи реагування, а саме негайно призупинити господарську діяльність товариства до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В обґрунтування позову було зазначено, що ТОВ «НЕРУМ» здійснює свою діяльність без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Екологічною інспекцією з метою виконання Плану із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017 року та відповідно до статей 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю» у сфері господарської діяльності, ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 року №652, згідно наказу Державної екологічної інспекції в Одеській області від 30.11.2017 року №852 та направлення від 30.11.2017 року №528пр у період з 01.12.2017 року по 14.12.2017 року, позивачем проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України суб'єктом господарювання ТОВ «НЕРУМ».

Екологічною інспекцією в ході перевірки ТОВ «НЕРУМ» було встановлено факт провадження господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». За результатами перевірки було складено Акт №04-12, в якому зафіксовано, що господарська діяльність ТОВ «НЕРУМ» - в порушення норм законодавства України здійснюється без спеціального дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «НЕРУМ» має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-226 від 23.09.2010 року, який має необмежений строк дії.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.5, 6, 7 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2018 року за (вхід.№2895/18) представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 23.09.2010 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ТОВ «НЕРУМ» був виданий дозвіл №-226 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а тому ТОВ «НЕРУМ» здійснює господарську діяльність згідно із вимогами чинного законодавства. Даний дозвіл долучений до матеріалів справи (а.с.75).

Листом Департаменту екології та природних ресурсів від 18.01.2018 року за №153/02-40/232 було підтверджено, що Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області було видано ТОВ «НЕРУМ» дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за №-226 від 23.09.2010 року на об'єкт, який належить до третьої групи терміном дії до 23.09.2015 року.

Також Департамент екології та природних ресурсів зазначив, що 26.04.2014 року набрав чинності Закон України від 09.04.2014 року №1193-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру». Зокрема, зазначеним законом були внесені зміни до ст.11 та у Прикінцеві положення Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Згідно ч.8 ст.11 Закону (з урахуванням внесених змін) строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи - сім років, об'єкт якого належить до другої групи - десять років, об'єкт якого належить до третьої групи - необмежений.

Пунктом I розділу IX Прикінцевих положень Закону України «Про охорону атмосферного повітря» установлено, що строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до третьої групи, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» та який на момент набрання чинності зазначеним Законом є дійсним, є необмежений.

Таким чином, строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-226 від 23.09.2010 року, є необмежений.

За таких підстав, колегія суддів робить висновок, що позов Екологічної інспекції задоволенню не підлягає, оскільки ТОВ «НЕРУМ» має діючий дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-226 від 23.09.2010 року, строк дії якого необмежений.

Посилання апелянта на те, що вищевказаний дозвіл не можна вважати дозволом, який надає позивачу право на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки об'єкт позивача не належить до третьої групи, колегія суддів відхиляє, оскільки жодного доказу того факту, що належні позивачу стаціонарні джерела викидів відносяться до будь-якої іншої групи, ніж третьої, апелянтом суду не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 23 травня 2018 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Вербицька Н. В. Джабурія О.В.