Справа № 591/1376/18
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1376/18
Провадження № 2-а/591/280/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти СРПП №3 Калинівського відділення поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 16 березня 2018 року з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 21 лютого 2018 року інспектором СРПП №3 Калинівського відділення поліції Вінницької області ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія НК №244146, та його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною в звязку з тим, що Правил дорожнього руху України він не порушував. Звертає увагу суду на те, що відповідачем відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил дорожнього руху не складався та йому не надавався, а постанова про накладення адміністративного правопорушення винесена за правопорушення, яке не фіксувалось в автоматичному режимі, що є порушенням вимог ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вважає, що взагалі відсутня фіксація ймовірного факту вчинення ним порушення правил дорожнього руху України. Відповідач в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення серії НК № 244146 від 21 лютого 2018 року зазначив : «21.02.2018 року о 12 год. 45 хв. в с. Корделівка по вул. Київська водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Шкода № АА 3350 ТА порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1. «суцільна лінія»».

Також позивач просить суд звернути увагу на той факт, що в оскаржуваній ним постанові відповідач взагалі не здійснив опису обставин факту вчинення ним адміністративного правопорушення, в ній відсутні посилання на норми нормативно-правових актів, які він своїми діями порушив та норми нормативно-правових актів, які передбачають відповідальність за ймовірне вчинене ним діяння, що є порушенням вимог ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також в оскаржуваній постанові відсутні посилання на застосування відповідачем технічних засобів, за допомогою яких здійснювалось фото або відеофіксація вчинення ним порушення правил дорожнього руху.

Свої вимоги мотивує тим, що Пунктом 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які вїзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Він з урахуванням даних вимог правил здійснив обгін вантажівки, яка їхала одна перед ним в житловій зоні в с. Корделівка Вінницької області по вул. Київська на незначній швидкості, відповідно до показів його спідометру під час обгону його швидкість була приблизно 25 км/год, у звязку з чим ним не було допущення порушення пункту 1.1. Правил дорожнього руху. Позивач вважає, що у відповідача відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, які передбачені вимогами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №244 146 від 21 лютого 2018 року, винесену інспектором СРПП №3 Калинівського відділення Вінницької області ОСОБА_2 на позивача про накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху. 06 квітня 2018 року позивачем подано адміністративний позов з усуненими недоліками та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2018 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Копія позовної заяви та доданих до неї документів, а також ухвалу про відкриття провадження у справі направлено відповідачу та отримана ним 18 квітня 2018 року, про що свідчить поштова розписка.

Відзив на позовну заяву від інспектора роти СРПП №3 Калинівського відділення поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 до суду не надходив.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 244146 від 21 лютого 2018 року, винесеної інспектором СРПП №3 Калинівського відділення поліції Вінницької області ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 21 лютого 2018 року о 12 год. 45 хв. в с Корданівка, по вул. Київська, водій ОСОБА_1В, керуючи автомобілем Шкода, н/з АА 2250ТА, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1.«суцільна лінія», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с. 19).

За порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом, відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд не погоджується з доводами позовної заяви щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 122 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу другого ст. 258 КУпАП виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вказане, та беручи до уваги, що відповідачем не подано відзиву на зазначений адміністративний позов, також як і доказів на спростування заявлених позовних вимог, ним в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 30, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором роти СРПП №3 Калинівського відділення поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 (місцезнаходження: 22400, Вінницька область, м. Калинівка, вул. Вадима Нестерчука, 64) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №244146 від 21 лютого 2018 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко