Справа № 823/509/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року справа № 823/509/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

представника позивача ОСОБА_1 - за договором про надання правової допомоги, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Власов Транс", про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі-позивач) з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі-відповідач ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 039907 від 17.01.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що його протиправно притягнуто до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою, оскільки 15.11.2016 позивач не здійснював перевезення вантажу автомобілем марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1, тобто позивач на момент проведення перевірки не був перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім того, зазначив, що вказаний транспортний засіб був переданий позивачем в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Власов Транс» терміном на п'ять років, що підтверджується договором найму (оренди) транспортного засобу від 25.02.2016, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. та зареєстрований в реєстрі за № 969.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю.

Відповідно до відзиву, наданого 19.03.2018 до суду, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що 15.11.2016 на 450+500 км. автомобідьної дороги М-05, Київ-Одеса був проведений ваговий контроль автомобіля MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1, при цьому було встановлено, що навантаження на одиночну вісь при допустимих 11,0 тн становить 12,82 тн., що є перевищенням на 16,55%. Водій ОСОБА_4 надав для перевірки документи, серед яких договір оренди транспотного засобу був відсутній. Також був відсутній і дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентиними органами, оскільки перевищення складає 16,55%. За наслідками проведеного вагового контролю на підставі наданих водієм документів складено документи щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, зокрема і оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 039907 від 17.01.2017. Також відповідач зазначив, що водій не надав документу про використання транспортного засобу на законних підставах наймачем (орендарем) ТОВ «Власов Транс», свідчить про навмисне приховування факту передачі транспортного засобу його власником в найм (оренду) з метою ухилення від відповідальності за порушення вимог чинного законодавства як власника так і наймача (орендаря).

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

15.11.2016 на 450+500 км. Автомобідьної дороги М-05, Київ-Одеса був проведений ваговий контроль автомобіля MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1, при цьому було встановлено, що навантаження на одиночну вісь при допустимих 11,0 тн становить 12,82 тн, що є перевищенням на 16,55%.

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільними дорогами, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серії АПВ № 20987, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та оскаржувану постанову № 039907 від 17.01.2017, якою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся в суд за її оскарженням.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (надалі по тексту - Закон №3353-XII) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (надалі по тексту - Закон №2862-IV) визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (надалі по тексту - Правила дорожнього руху), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі по тексту - Порядок №879).

Пунктом 1 Порядку №879, визначено, що цей Порядок механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку №879 визначено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до п.16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати (п.18 Порядку №879).

Відповідно до п. 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Абзацом 3 п. 31-1 Постанови Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" встановлено, що перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно п.41 Порядку габаритно-вагового контролю, дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку. На день звернення до суду, визначена плата за проїзд неоскаржена та несплачена перевізником - власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки, а тому, дане зобов'язання набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

Згідно з п. 26 Порядку габаритно-вагового контролю, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Відповідно до п. 27 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Необхідно зазначити, що вищезазначені фінансові санкції були застосовані до позивача, як до фізичної особи, що ніби то здійснювала 15.11.2016 рух транспортним засобом без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, однак вищевказаний автомобіль марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачем переданий в оренду ТОВ «Власов Транс» терміном на п'ять років, що підтверджується нотаріально посвідченими договорами найму (оренди) транспортного засобу від 25.02.2016.

Крім того, факт здійснення 15.11.2016 перевезень вантажу саме ТОВ «Власов Транс» вказаним вантажним транспортним засобом марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 - підтверджується товарно-транспортною накладною від 14.11.2016 № Р775, подорожнім листом 14.11.2016-15.11.2016, відомостями про трудові відносини ТОВ «Власов Транс» з водієм - ОСОБА_4, що здійснював перевезення та був присутнім під час проведення перевірки (наказ про прийняття на роботу № 20-ВК від 29.08.2016 та про звільнення № 35-ВК від 30.12.2016), видатковими касовими ордерами про внесення плати за оренду транспортного засобу від 19.01.2017, а тому позивач не є перевізником.

Також до матеріалів справи надано лист від 04.04.2018, відповідно до якого Черкаська РД ПАТ «Страхова група «ТАС» повідомляє, що ТОВ «Власов Транс» було придбано поліс АЕ № 85241 (дія з 10.02.2016 по 09.02.2017) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1 та поліс № 361452 (дія з 10.02.2016 по 09.02.2017) страхування водія, який у момент настання страхового ризику знаходиться в транспортному засобів реєстраційний номер НОМЕР_1.

Абзацом 18 ч. 1 ст. 1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно пункту 28 Порядку габаритно-вагового контролю, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 31-1 Порядку габаритно-вагового контролю встановлено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що плата за проїзд автомобільними дорогами справляється виключно з перевізника.

Таким чином, позивач 16.11.2016 не здійснював перевезення вантажу автомобілем марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1, тобто не був перевізником в розумінні абз. 18 ч. 1 ст. 1 Закону № 2344-III, що виключає можливість накладення на нього штрафу за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Зважаючи, що плата за проїзд великовагового транспортного засобу повинна вноситися перевізником, а в ході розгляду справи не підтверджено належними доказами обставин щодо того, що саме позивач є перевізником, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 039907 від 17.01.2017.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 205, 242-246, 255, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 039907 від 17.01.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький

Рішення складено у повному обсязі 21.05.2018.