Справа № 2а-875/11/1370
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2869/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській обл. до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (суддя суду І інстанції: ОСОБА_3, час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 36 хв. 15.03.2018р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 17.03.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

26.01.2011р. позивач ОСОБА_4 податкова інспекція /ДПІ/ у Залізничному районі м.Львова (правонаступником якої є ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція /ОДПІ/ Головного управління /ГУ/ ДФС у Львівській обл.) звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в загальному розмірі 22900 грн. (а.с.3, 44-46).

Згідно ухвали суду від 19.04.2011р. провадження в справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2а-3651/11/1370 за позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській обл. про визнання дій протиправними (а.с.33).

Відповідно до ухвали суду від 27.02.2018р. поновлено провадження у справі № 2а-11071/10/1370, оскільки судом встановлено, що підстави, які були підставою для зупинення провадження у справі не усунуто. Враховуючи тривалий час перебування даної адміністративної справи в провадженні суду, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у справі (а.с.51).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.59-61).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Львівській обл., яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.65-66).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що за відповідачем зареєстровано один транспортний засіб, при цьому останній не сплатив у встановленому розмірі податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Доказом цього є відсутність надходження суми податку на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, що свідчить про невиконання обовязку сплати такого.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.02.2010р. за відповідачем проведено першу реєстрацію одного транспортного засобу (автомобіля марки «МЕRCEDES-BENZ» VITO110, державний номерний знак НОМЕР_1, 1998 року випуску); відповідно до наданого податковим органом розрахунку сума податку з власників транспортних засобів під час здійснення цієї реєстрації склала 22990 грн. (а.с.6).

Також вказана сума податку в дохід місцевого бюджету не поступала, що підтверджується наданою позивачем довідкою № 30324/9/19-023/1576 від 05.11.2010р. про заборгованість перед бюджетом (а.с.7).

Окрім цього, відповідачем ОСОБА_2 заявлено адміністративний позов до УДАІ ГУ МВС України у Львівській обл. про визнання незаконними дій щодо державної реєстрації за ОСОБА_2 транспортного засобу «МЕRCEDES-BENZ» VITO110, д.н.з. НОМЕР_1, 1998 року випуску, обєм двигуна 2299 см. куб.

Розглядувані відносини на час їх виникнення регулювалися приписами Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до ст.1 якого платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст.2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з ст.5 вказаного Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Статтею 3 цього Закону визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до ч.6 ст.5 зазначеного Закону фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Також приписами ст.6 згаданого Закону визначено, що сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затв. постановою КМ України № 1371 від 23.12.2009р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

ОСОБА_4 реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

З огляду на зміст наведених положень законодавства, колегія суддів зазначає, що державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура сплати відповідних платежів.

Сплата податку з власників транспортних засобів є однією з умов для першої реєстрації в Україні транспортних засобів, а відсутність документів про сплату податку з власників транспортних засобів є умовою, за якої перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена.

При цьому здійснюючи державну реєстрацію транспортного засобу, органи, що здійснюють реєстрацію наділенні правом перевіряти сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством (та які є обов'язковими при реєстрації таких транспортних засобів). У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи, що здійснюють реєстрацію відмовляють у реєстрації транспортного засобу, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля.

Крім того, для звернення до суду про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів податкове зобов'язання повинно набути ознак податкового боргу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що податковий орган не визначав відповідачу податкове зобовязання шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Порядок узгодження сум податкових зобов'язань визначений статтею 5 цього Закону.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п.п.4.2 та 4.3 ст.4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених пп.5.2.2 цього пункту.

Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Аналіз положень наведених норм свідчить про законодавчо визначений порядок узгодження сум податкового зобов'язання контролюючим органом, як суб'єктом владних повноважень, шляхом прийняття податкових повідомлень. В межах спірних правовідносин контролюючим органом відповідного рішення не приймалось, що виключає визнання податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів податковим боргом, та як наслідок, звернення позивача до суду за його стягненням.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постановах Касаційного адміністративного суду від 23.01.2018р. у справі № К/9901/3141/18 та від 04.05.2018р. у справі № К/9901/27157/18, які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення.

При цьому, контролюючим органом всупереч вимог ст.77 КАС України не було наведено об'єктивних доводів, що відповідач при першій реєстрації транспортних засобів не виконав обов'язку щодо сплати податку з власників транспортних засобів, як і не доведено правомірності стягнення з нього сум податку з власників транспортних засобів, оскільки довідка про результати проведення контролю за сплатою податку з власників транспортних заходів та розрахунок суми податку з власників транспортних засобів при першій реєстрації по позивачу ОСОБА_2 не є належним доказом наявності боргу по узгодженому податковому зобов'язанню щодо податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

При цьому висновок про безпідставність заявлених вимог зроблено судом першої інстанції з дотриманням вимог КАС України, оскільки він, вживши заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, всебічно, повно та об'єктивно оцінив наявні у справі докази і постановив законне й обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018р. в адміністративній справі № 2а-875/11/1370 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Дата складення повного судового рішення: 23.05.2018р.