Справа № 815/3861/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3861/17

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
за участю: секретаряСтефанцевої Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій неправомірними та скасування податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Одесагаз" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати неправомірними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо винесення податкової вимоги №466-17 (Форма «Ю») від 01 червня 2017 року про сплату податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб на суму 2518,90 грн., та скасувати її.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у червні 2014 року ПАТ "Одесагаз" сплатило на рахунок відповідача податок на землю за травень 2014 року, однак з вини АТ "Євогазбанк" надане позивачем платіжне доручення не було виконане, у зв'язку з чим відповідач обліковує за ПАТ "Одесагаз" податковий борг, який самовільно погашає наступними платежами підприємства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Одесагаз", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті рішення у справі не враховано, що згідно даних облікової картки ПАТ "Одесагаз" протягом 2016-2017 років в повному обсязі сплачено земельний податок з юридичних осіб, тому підстави для направлення позивачу такої вимоги за відповідний період у контролюючого органу відсутні. Зазначена в оскаржуваній вимозі сума боргу виникла у 2014 році у зв'язку з невиконанням АТ "Єврогазбанк" платіжного доручення №13286 від 18 червня 2014 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, 18 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство "Одесагаз" з метою сплати самостійно визначеної суми податкового зобов'язання з податку на землю (за травень 2014 року) подало до АТ "Єврогазбанк" платіжне доручення №13286 на суму 1899,59 грн.

26 червня 2014 року Товариство повідомило податковий орган, що у зв'язку з введенням в АТ "Єврогазбанк" тимчасової адміністрації, вказані у платіжному дорученні кошти не перераховані банком до державного бюджету.

27 липня 2015 року Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області складені податкові повідомлення-рішення №, №, якими до позивача застосовано штраф за порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі №815/4808/15, що набрала законної сили, суд скасував вищевказані податкові повідомлення-рішення з підстав відсутності в діях Товариства вини щодо несвоєчасної сплати податкового зобов'язання, та зобов'язав внести до зворотного боку картки особового рахунку ПАТ "Одесагаз" відомості про сплату земельного податку з юридичних осіб за травень 2014 року у сумі 1899,59 грн. згідно платіжного доручення №13286 від 18.06.2014 року.

01 червня 2017 року ГУ ДФС в Одеській області складено податкову вимогу №466-17 (Форма «Ю»), якою позивачу нараховане грошове зобов'язання зі сплати податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 2 518, 90 грн., законність якої є предметом спору у даній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не надано до суду доказів у підтвердження сплати земельного податку згідно розрахунку № від 15.02.2017 року на суму 2518, 90 грн., підстави для задоволення позову відсутні.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно підпункту 14.1.72 та підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (пункт 287.1 статті 287 ПК України).

Згідно з пунктом 286.2 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2017 року ПАТ "Одесагаз" направило до ГУ ДФС в Одеській області податковий розрахунок земельного податку №, в якому Товариство самостійно визначило розмір податкового зобов'язання, що підлягає сплаті у 2017 році.

Наявні в матеріалах справи дані облікової картки та додані до апеляційної скарги копії платіжних доручень №31489 від 27.01.2017 року, №32330 від 27.02.2017 року, №33055 від 29.03.2017 року, №33787 від 27.04.2017 року, №34759 від 29.05.2017 року, №35363 від 29.06.2017 року, №36262 від 27.07.2017 року свідчать про те, що протягом січня - червня 2017 року Товариство сплачувало самостійно визначену у вищевказаному розрахунку суми податкового зобов'язання, а отже висновок суду першої інстанції щодо не підтвердження позивачем оплати земельного податку, згідно вказаного розрахунку є помилковим.

Водночас, судова колегія зазначає, що Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області, як суб'єкт владних повноважень, не довело суду апеляційної інстанції факт виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі №815/4808/15 в частині внесення до зворотного боку картки особового рахунку ПАТ "Одесагаз" відомостей про сплату земельного податку з юридичних осіб за травень 2014 року у сумі 1899,59 грн., згідно платіжного доручення №13286 від 18.06.2014 року, що дає підстави для висновку, що вимога Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області №466-17 (Форма «Ю») від 01 червня 2017 року ґрунтується на сумі заборгованості, яка виникла у Товариства у 2014 році, а отже оскаржувану вимогу винесено безпідставно.

Щодо позовної вимоги ПАТ "Одесагаз" про визнання неправомірними дій Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області з винесення оскаржуваної вимоги, судова колегія вважає, що задоволення судом позовних вимог в частині скасування такої вимоги є достатнім способом захисту порушених прав позивача, а отже підстави для задоволення позову у вказаній частині вимог є недоцільним.

Враховуючи, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при поданні позову до Одеського окружного адміністративного суду сплатив судовий збір у сумі 3200 грн., та при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції 3520 грн., отже понесені позивачем судові витрати належить стягнути з Управління державної фіскальної служби в Одеській області, за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" до Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій неправомірними та скасування податкової вимоги - задовольнити частково.

Скасувати податкову вимогу Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області №466-17 (Форма «Ю») від 01 червня 2017 року про сплату податкового боргу у розмірі 2518,90 грн. зі сплати земельного податку з юридичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувань сплачений Публічним акціонерним товариством "Одесагаз" () судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги на загальну суму 6 720 (шість тисяч сімсот двадцять )грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання тексту в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складено 25.05.2018 року.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Турецька І.О. Стас Л.В.