Справа № 264/2105/18
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2105/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в особі судді Матвєєвої Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ДПП з приводу рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що 17 квітня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 17 квітня 2018 року о 22.32 годині він керував автомобілем НОМЕР_1 по пр.Будівельників м.Маріуполя та біля будинку № 93 не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 « напрямок руху по смугах», а також не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку під час перестроювання, чим порушив п.9.2.б ПДР України. Із постановою не згодний і просить її скасувати. В обґрунтування позову зазначив, що законних причин для його зупинки не було, оскільки вважає, що інспектор упереджено та не обєктивно поставився до зясування обставин справи, незаконно визнав його винною у вчиненні адмінправопорушення та піддав адмінстягненню. Були порушені його права на захист, справу було розглянуто на місці, у звязку із чим він не зміг дати обґрунтовані пояснення та представити докази своєї невинуватості, при складанні протоколу про адмінправопорушення йому не були розяснені належним чином права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП. Під час винесення постанови не дотримано вимог ст. 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, не було враховано данні про його особу, ступень провини, матеріальне становище, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність. Крім того, при зясуванні обставин справи інспектором не було допитано жодного свідка, а усі звинувачення ґрунтуються на суб'єктивному ставленні поліцейського, отже відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення. Вважає постанову посадової особи про притягнення її до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, просив проводити розгляд справи без його присутності.

Представник позивача в судове засідання також не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засіданні не зявився, надіслав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та зазначив про законність дій інспектора патрульної поліції. Крім письмових заперечень, в якості доказу також надав відеозапис скоєного правопорушення.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання не зявилися особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 17 квітня 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ВР 058524 інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі ОСОБА_2 було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він 17 квітня 2018 року о 22.32 год., керував автомобілемНОМЕР_1 по пр.Будівельників м.Маріуполя та біля будинку № 93. Під час руху водій порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 « напрямок руху по смугах», а також не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку під час перестроювання, чим порушив п.9.2.б ПДР України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 122, ч.1 ст.122 КУпАП, за скоєння яких на підставі ст.36 КУпАП накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 та ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало в русі транспортного засобу з порушенням наявної дорожньої розмітки, а також не дотриманні вимог щодо ввімкнення покажчиків повороту під час перестроювання.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначених у оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень у виді порушень зазначених Правил Дорожнього Руху України.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Представником відповідача надано оптичний диск, з відеозапису якого видно, що позивач дійсно рухався в зазначений час на автомобілі НОМЕР_1 по пр.Будівельників в м.Маріуполі.

Так, відповідно до п. 5.16 ГОСТ ДСТУ 4100-2014. ЗНАКИ ДОРОЖНІ «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Між тим, з надано відеозапису вбачається, що відсутня наявність таких дорожніх знаків на перехресті, отже виключає наявність вини з боку позивача.

Факт порушення позивачем п.9.2.б ПДР України також повністю спростовується наданим відеозаписом.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не були, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, а дії інспектора УПП в м. Маріуполі ДПП неправомірними, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ДПП з приводу рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Постанову серії ВР№ 058524 від 17 квітня 2018 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецької області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч.2 ст.122 КпАП України визнати незаконною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122, ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Ю. О. Матвєєва