Справа № 813/1640/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/1640/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар Н.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся в суд з позовом до Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79000, вул. Героїв Майдану 32, м.Львів) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до розрахунку вислуги позивача не включено час навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 20.08.1993 року по 16.06.1996 року. Законом України "Про загальний військовий обов`язок та військову службу" (в редакції закону від 25.03.1992 року яка була чинною до 18 червня 1999 року) таке навчання вважалось військовою службою. На переконання позивача, подальші зміни, внесені в даний Закон, якими була виключена норма про зарахування часу навчання у строк військової служби, не можуть бути розцінені як втрата ним права на зарахування періоду навчання до строку військової служби, так як за конституційним принципом закон не має зворотної дії.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Зазначеною ухвалою суд запропонував відповідачу в 15-денний строк з дня одержання ухвали.

Відповідач адміністративний позов не визнав, аргументувавши свою позицію тим, що навчання позивача у військовому ліцеї не є військовою службою, оскільки Львівський ліцей імені Героїв Крут, у якому з 20.08.1993 року по 16.09.1996 року навчався позивач не належить до військових навчальних закладів, а створений відповідно до Кабінету Міністрів України «Про реформу системи військової служби» від 19.08.1992 року №490, з метою підготовки кандидатів для вступу до цих закладів.

Розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін на підставі наявних матеріалів згідно з ч.5 ст.262, КАС України, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно наказу Львівського військового ліцею ім. Героїв Крут № 62 від 20.08.1993 року ОСОБА_1 зараховано в резерв, Львівського військового ліцею м. Героїв Крут на перший курс абітурієнтів 1993 року. (а.с.8).

Згідно наказу Львівського військового ліцею ім. Героїв Крут № 156 від 16.06.1996 року ОСОБА_1 , виключений з списків особового складу військового ліцею.

Відповідач своїм листом від 24.03.2018 року № 1207 повідомив позивача про відсутність підстав для зарахування до вислуги років періоду навчання у військовому ліцеї, враховуючи, що таке навчання не є військовою службою (а. с. 20).

Як було визначено ст. 24 ч. 1 абз. 3 Закону України "Про загальний військовий обов`язок та військову службу", початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею). Така редакція статті діяла до 31 липня 1999 р. В наступному, вона була викладена в іншій редакції і після 31 липня 1999 р. ця норма вже не пов`язує початок перебування на військовій службі із днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею).

На теперішній час, ст. 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок та військову службу" передбачає, що початком проходження військової служби є: день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на строкову військову службу; день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом; день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із вимогою про перерахування йому строку військової служби, з урахуванням періоду навчання в Ліцеї, норма права, яка визначала, що початком перебування на військовій службі є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), не діяла майже 19 років.

Посилання позивача на ст. 58 Конституції України, яка визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, помилкове, оскільки визначення строку військової служби проводиться на підставі того закону, якій діє на такий час. Протилежний підхід фактично означатиме, що держава позбавлена права змінювати правове регулювання тих чи інших правовідносин.

Слід звернути увагу і на те, що в самому Законі України "Про загальний військовий обов`язок та військову службу" між нормами ст. ст. 2 і 24 існувала певна колізія, яка полягала в тому, що ст. 2 Закону передбачає виключний перелік видів військової служби і навчання у військовому ліцеї ніколи до військової служби не відносилось. У той же час, ст. 24 в редакції до 31 липня 1999 р. встановлювала, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею).

Крім того, за правилами ст. 15 ч. 1 Закону України "Про загальний військовий обов`язок та військову службу" для статусу військовослужбовця необхідно досягнення 18-річного віку, тоді як набір до Ліцею здійснюється у віці 15-16 років, тобто на час навчання у Ліцеї позивач не мав статусу військовослужбовця.

Слід врахувати і норми п. 1 Положення про військовий ліцей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1087- військовий ліцей (далі - ліцей) є загальноосвітнім навчальним закладом III ступеня з військово-професійною спрямованістю навчання та допрофесійної підготовки, що передбачає проведення поглибленої допризовної та посиленої фізичної підготовки і виховання у юнаків готовності до військової служби.

Ліцей може мати у своєму складі загальноосвітні класи нижчих ступенів загальної середньої освіти.

Отже, такий ліцей є закладом освіти, який характеризується певною специфікою навчання, але навчання в ньому не дорівнює проходженню військової служби, якій притаманні більші обмеження та вимоги.

Судом враховано і той факт, що питання про включення до загального військового стажу терміну навчання у суворівських (нахімовському) училищах, військових ліцеях та ліцеях із посиленою військово-фізичною підготовкою, неодноразово розглядалось Верховним Судом України, який у своїх рішеннях підкреслив, що навчання у таких закладах не слід вважати проходженням військової служби (справи № 21-41а11, № 21-129а11, № 21-358а11).

При цьому Верховний Суд України виходив з того, що за змістом ст. 2 ч. 4 та ст. 24 ч. 1 Закону України "Про загальний військовий обов`язок та військову службу" навчання у військовому ліцеї не зараховується до вислуги років для призначення пенсії військовослужбовця, так як на момент призначення такої пенсії, норма Закону про зарахування до стажу військової служби навчання в ліцеї, не діє.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі ст. 5 ч. 1 п. 12 Закону України "Про судовий збір" звільнений від його сплати. Доказів понесення судових витрат відповідач суду не подав.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд
в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 22 травня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.