Справа № 576/1025/18
Суддя: Мазур С. А.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/1025/18
Провадження № 2-а/576/10/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді Мазура С.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Борисовської Олени Євгенівни, третя особа- Управління патрульної поліції м. Харків, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову капрала поліції Борисовської О.Є. серії ВР №286142 від 05.05.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

На обґрунтування позову позивач зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі) серії ВР №286142 від 05.05.2108 поліцейського роти №3 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП капрала поліції Борисовської О.Є. на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Як вбачається, він не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 „Напрямок руху по смугах", однак позивач вважає, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки він його не вчиняв, а постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною.

Ухвалою суду від 17 травня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі, залучено до участі по справі третьою особою Управління патрульної поліції м. Харків, сторонам по справі було направлено зазначену ухвалу суду, а відповідачу та третій особі - копію позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Від відповідача відзиву не надійшло, третьою особою письмових пояснень не надано, хоча згідно роздруківки поштового відправлення ухвала суду була вручена 22.05.2018, в свою чергу від позивача надійшла заява про слухання справи без його участі.

Згідно частини п'ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В силу частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши у порядку спрощеного провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до наступного.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, для визнання будь-якого акта суб'єктів владних повноважень протиправним та його скасування необхідно встановити наявність хоча б однієї із підстав визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частин першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави , застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, відповідач не надав жодного належного та достатнього доказу, що може підтвердити вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП чи частиною першою статті 122 КУпАП.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 286142 від 05.05.2018 не можливо зрозуміти, за яке правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, оскільки зазначено вчинення останнім двох адміністративних правопорушень передбачених частинами першими статтями 122, 126 КУпАП, що є різними складами адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Матеріалами справи підтверджується недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, що тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та є підставою для скасування оскаржуваної постанови капрала поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбачених частиною першою статті 122 КУпАП та частиною першою статі 126 КУпАП є недоведеним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірності прийнятого рішення, під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не надано доказів вчинення останнім вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 5,6, 19, 20, 77, 90, 229, 246, 262,286 КАС України та статтями 251, 252, 258 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, місце проживання: 41400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, до поліцейського роти №3 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Борисовської Олени Євгенівни, місце перебування: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд.315А, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Постанову капрала поліції Борисовської Олени Євгенівни серії ВР № 286142 від 05.05.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 та частиною першою статті 126 КУпАП - визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.А. Мазур