Справа № 812/801/18
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/801/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 після усунення недоліків відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі також Позивач) до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі Відповідач, УПтаСЗН), у якому позивач просить суд зобовязати управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 22 листопада 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та з 26.12.2014 по 25.04.2015 йому виплачувалась щомісячна адресна допомога у відповідності до його звернення в розмірі 442,00 грн. Після того як позивач працевлаштувався виплату щомісячної адресної допомоги було припинено. 22.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особи для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як особі яка працевлаштувалась і працює, додавши при цьому довідку про працевлаштування з 17.11.2016. Листом від 04.12.2017 відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті допомоги з причин не працевлаштування. Із зазначеною відмовою позивач не згоден, посилався при цьому на «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 № 505.

У судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав відзив на позовну заяву від 18 травня 2018 року (арк.спр. 30-31) У відзиві відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в УПтаСЗН як внутрішньо переміщена особа з 26.12.2014. На момент звернення (26.12.2014) ОСОБА_1 ніде не працював, а тому щомісячну грошову адресну допомогу було призначено позивачу як непрацюючій працездатній особі, а також допомогу призначено членам його сімї: його дружині ОСОБА_2 та доньці дружини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так, допомога родині ОСОБА_1 сплачувалась з 26.12.2014 по 25.02.2015 у розмірі 1768,00 грн щомісячно, з 26.02.2015 по 25.04.2015 у розмірі 1547,00 грн щомісячно, з 26.04.2015 по 15.06.2015 у розмірі 1326,00 грн щомісячно, у тому числі ОСОБА_1 допомога сплачувалась з 26.12.2014 по 25.02.2015 у розмірі 442,00 грн щомісячно, з 26.02.2015 по 25.04.2015 у розмірі 221,00 грн щомісячно, з 26.04.2015 виплату допомоги припинено через ненадання доказів працевлаштування відповідно до п. 7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014. ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний термін 01.11.2015 із додаванням довідки про своє працевлаштування з 05.05.2015. Заяву розглянуто та у призначенні допомоги ОСОБА_1 відмовлено, оскільки, згідно п. 3 вказаного вище Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 призначення допомоги продовжено. Позивач також звертався із заявами 27.07.2015, 12.04.2017 та 12.12.2017 про продовження призначення допомоги, але йому відмовлено на підставі п. 3 Порядку.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, має зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 років ЖовтняАДРЕСА_1, що підтверджено даними паспорта серії ЕК № 651005, виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 13.11.1997 (арк.спр. 6).

Згідно довідки від 27.07.2014 № 919055422 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 є просп. Гвардійський, 49/53, м.Сєвєродонецьк, Луганська область (арк.спр. 7).

Згідно трудової книжки БТ-ІІ № 2925809 ОСОБА_1 з 05.05.2015 працевлаштувався до ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» де працював до 16.11.2016 та був звільнений з роботи у звязку з переведенням у ТОВ «Сільпо-Фуд». 17.11.2016 ОСОБА_1 прийнято на роботу до ТОВ «Сфільпо-Фуд» за переведенням з ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» (арк.спр. 10).

Довідкою № 547-УРС-01.01./10 від 09.02.2018 підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працює у ТОВ «Сільпо-Фуд» на посаді завідувача господарством у господарському відділі магазину № 168-С з 17.11.2016 (наказ № 57/МС168-к від 14.11.2016) по теперішній час (арк.спр. 9).

22.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою про поновлення йому виплати щомісячної адресної допомоги у звязку з працевлаштуванням (арк.спр.32).

Листом від 04.12.2017 № 10939/04 відповідач у поновленні виплати ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги відмовив з посиланням на пункт 3 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 (арк.спр. 33-34).

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014, яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII (далі Закон № 1706).

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) врегульовано Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (далі Порядок № 505).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону № 1706 передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1706 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідкою від 27.07.2014 № 919055422 підтверджено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сімї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї).

Загальний розмір допомоги на сімю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сімї та не може перевищувати 3000 гривень, для сімї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сімї - 5000 гривень.

Якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сімї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявляє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сімї.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Відповідно до п.5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою.

Згідно із п. 7 Порядку якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобовязані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Для отримання інформації про періоди реєстрації працездатних членів сімї, яким призначено грошову допомогу, у державній службі зайнятості, Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб державній службі зайнятості, яка протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію про періоди реєстрації цих осіб як безробітних чи осіб, які шукають роботу.

Для контролю за фактом працевлаштування працездатних членів сімї, яким призначено грошову допомогу (в тому числі за направленням державної служби зайнятості), Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб Пенсійному фонду України, який протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію з Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Аналіз вищезазначених норм Порядку № 505 свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи, на отримання грошової допомоги. Також Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Позивачем не заперечується, що з моменту першого призначення адресної допомоги (з 26.12.2014) та до 05.05.2015 він ніде не працював, а тому відповідачем правомірно з 26.04.2015 по 15.06.2015 виплату вказаної допомоги припинено.

Однак, з 05.05.2015 ОСОБА_1 працевлаштувався та працює на даний час, що підтверджено як копією трудової книжки, так і довідкою роботодавця позивача, а тому відмова відповідача у призначенні адресної допомоги, викладена у листі від 04.12.2017 № 10939/04, є протиправною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При наданні оцінки доводам та запереченням відповідача суд також враховує, що утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави. Зазначені вимоги до держави викладені і у статті 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої), вчиненої 3 травня 1996 року у м. Страсбурзі, яка підписана від імені України 7 травня 1999 року у м. Страсбурзі, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року, відповідно до якої держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги є доведеним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст.6 КАС України).

З урахуванням того, що в ході розгляду справи встановлено відповідність позивача критеріям до осіб, які мають право на отримання вказаної допомоги відповідно до Порядку № 505, позивачем подано необхідні та належні документи для призначення допомоги, позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача здійснити призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі заяви від 22.11.2017 у розмірі, передбаченому для працездатних осіб, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн (арк.спр. 3), які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 44, 73-77, 79, 94, 139, 241 246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: 93411, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-к, Гвардійський 49/53) до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (93414, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Новікова, 15-Б) про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) призначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 років ЖовтняАДРЕСА_1; фактичне місце проживання: 93411, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, 49/53) за заявою від 22 листопада 2017 року щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», на період з 22 листопада 2017 року по 21 травня 2018 року, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 років ЖовтняАДРЕСА_1; фактичне місце проживання: 93411, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, 49/53) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4