Справа № 688/1522/18
Суддя: Босюк В. А.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/1522/18
№ 2-а/688/36/18
Рішення

Іменем України

25 травня 2018 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Босюка В.А.,

при секретарі Кулеші Л.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Шепетівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1-го батальйону 4-ої роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16 травня 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 1-го батальйону 4-ої роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕАА №398687 від 10.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510грн. Вказує, що 10.05.2018 року о 19 год. 52 хв., керуючи автомобілем МАN, державний номер НОМЕР_1, напівпричіп марки КRОNЕ, державний номер НОМЕР_2, по автодорозі М12 в напряму м. Літин, на 346 кілометрі був зупинений інспектором НП УПП у Вінницькій області Сіваком Р.П., який, не пояснивши причини зупинки, попросив надати для перевірки документи. На вимогу інспектора надав всі необхідні документи, в тому числі і копію ліцензії на перевезення небезпечного вантажу, ДОПНВ свідоцтво про підготовку водія транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, товарно-транспортні накладні на небезпечний вантаж, свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів, письмові інструкції, погодження на перевезення небезпечного вантажу, видане МВС України. Перевіривши надані документи інспектор заявив про порушення п. 2.2 Правил дорожнього руху, оскільки відсутня письмова інструкція до ДОПНВ, а його заперечення про наявність такої інструкції до уваги не прийняв, пояснивши, що інструкція відповідно до п. 9.1 Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказам МВС України №822 від 26.07.2004 року, має бути на 4 кольорових аркушах, а не на чорно-білих, які йому пред'явлені, тому і виніс постанову про притягнення його до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову незаконною і підлягаючою до скасування, оскільки відповідна письмова інструкція була в наявності. Крім того, притягнення його до відповідальності за порушення вимог п. 2.2 Правил дорожнього руху є незаконним, оскільки вказаним пунктом передбачено право власника чи законного користувача на передачу керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а не за порушення перевезення небезпечних вантажів.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомленний в законному порядку, у визначений ухвалою про відкриття провадження в справі строк відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора ОР 1-го батальйону 4-ої роти лейтенанта поліції ОСОБА_2 УПП у Вінницькій області серії ЕАА №398687 від 10.05.2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП до штрафу в розмірі 510грн. за те, що 10.05.2018 року в 19:52:02 год. буксирував н/причіп н.з. ВХ 8779 ХТ, у якому перевозив небезпечний вантаж. При цьому не мав при собі письмових інструкцій ДОГНВ, чим порушив п. 22 ПДР порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У контексті даної справи це означає, що умовою притягнення позивача до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, а саме умисне чи з необережності порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Правила дорожнього руху України не містять пункту 22, натомість містять пункти 22.1 22.6, якими регламентовано перевезення вантажу. Перевезення небезпечних вантажів регламентоване пунктами 22.5, 22.6 Правил дорожнього руху України.

Крім того, питання перевезення небезпечних вантажів регламентується, зокрема Законом України "Про перевезення небезпечних вантажів", наказом Міністерства внутрішніх справ "Про затвердження Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів " від 26.07.2004 №822, спеціальним наказом МВС та міністерства інфраструктури "Про затвердження Переліку маршрутів міжнародного дорожнього перевезення небезпечних вантажів, рух за якими здійснюється без погодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції України" від 02.03.2016 р. №151/89 з наступними змінами, внесеними наказом МВС від 12.04.2017 р. №309/139, Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ), до якої Україна приєдналася 01.05.2000р.

Отже диспозиція ст. 132-1 КУпАП є бланкетною нормою права, яка містить посилання на спеціальний нормативний акт, тому при порушенні вказаної статті у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути зазначено спеціальний нормативний акт, що регулює дорожнє перевезення небезпечних вантажів, конкретні вимоги якого порушила особа, притягнута до адміністративної відповідальності.

З оскаржуваної постанови не тільки не слідує в чому конкретно виразилось порушення ОСОБА_1 правил перевезення небезпечного вантажу (не зазначено класу небезпечного вантажу, його номеру, відповідно до міжнародного класифікатора) та який конкретно пункт яких правил порушено, а навість не зазначено назву небезпечного вантажу, спеціального нормативного акта, який регламентує перевезення небезпечного вантажу, який порушив ОСОБА_1

Таким чином оскажувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правпорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказам МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відсутність в оскаржувній постанові конкретного обвинувачення має наслідком порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст. 268 КУпАП, в тому числі і права на захист.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідност. 159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За наведених обставин вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, є недоведеною, тому оскаржувана постанова підлягає до скасування.

Доводи позивача про обвинувачення його в порушенні п. 2.2 Правил дорожнього руху України суд відхиляє, оскільки в оскаржуваній постанові чітко зазначено, що позивача обвинувачують в недотриманні вимог п. 22 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на те, що позивачем заявлено лише вимогу про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, без заявлення вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення, суд, для ефективного захисту прав позивача, виходячи з положень ч. 2 ст. 9, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, знаходить вийти за межі заявлених позивачем вимог і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову інспектора ОР 1-го батальйону 4-ої роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, серії ЕАА №398687 від 10.05.2018 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення у Вінницький апеляційний адміністративний суд через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: Босюк В.А.