Справа № 466/1939/18
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/1939/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Глинської Д.Б.

за участі секретаря Івасюти А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

15 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

До суду представником відповідача ОСОБА_2 було подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, у звязку пропуском строку звернення до суду. Вказане клопотання мотивоване тим, що позивач, звертаючись 15 березня 2018 року до суду з цим позовом, пропустив встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення в суд, оскільки отримав оскаржувану постанову 07 листопада 2017 року на місці вчинення правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та представник Управління патрульної поліції у м. Львові в судове засідання, яке було призначено на 23 травня 2018 року о 16.30 год., не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про місце, час та дату розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд при розгляді клопотання про залишення позовної заяви без розгляду виходив з наступного.

15 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, в якому просив суд постановити рішення, яким визнати дії інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП у м. Львові ОСОБА_3 з приводу складення відносно нього постанови протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №012247 від 07 листопада 2017 року.

З копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №012247 від 07 листопада 2017 року вбачається, що позивач отримав копію постанови на місці вчинення правопорушення, тобто 07 листопада 2017 року.

Таким чином, позивач звернувся до суду із пропуском строку звернення до суду та не подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обовязкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обовязків.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено право на суд, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності. Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справах Стаббігс та ін. проти Великобританії від 22.10.1996 року, Девеер проти Бельгії від 27.02.1980).

Необхідно зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

При цьому, необхідно зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.ч. 3-4 ст. 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 123, п.8 ч.1 ст.240, ст.ст. 241-243, 248, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

клопотання представника відповідача задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в строк та в порядку, що передбачені ст.ст.292-293, 295 КАС України.

Суддя ОСОБА_4