Справа № 820/1547/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 р. № 820/1547/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/1547/18 за позовом кооператива автогаражів "Харків" до Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Кооператив автогаражів "Харків" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.02.2018 № 001761215 на суму 94784,23 грн та № НОМЕР_1 на суму 105,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки камеральна перевірка проведена відповідачем з порушенням строків, встановлених Податковим кодексом України, спірні податкові повідомленнярішення є протиправними та є такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесені податкові повідомлення-рішення є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка кооператива автогаражів "Харків" з питань дотримання термінів сплати податкових зобов'язань по земельному податку з юридичних осіб за березень-грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року.

Результати перевірки оформлені актом № 1611/20-40-1215-20/22645756 від 02.02.2018, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: в порушення п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ зі змінами та доповненнями, протягом граничних строків не сплачено узгоджену суму податкових зобов'язань по земельному податку з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010500) за березень-грудень 2016 року по "Податковій декларації плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки: державної або комунальної власності) за 2016 рік від 04.02.2016 № НОМЕР_2", "Уточнюючій податковій декларації плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік від 29.07.2016 № НОМЕР_3", за січень 2017 року по "Податковій декларації плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень 2017 року від 14.02.2017 N НОМЕР_4", за лютий 2017 року по "Податковій декларації плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за лютий 2017 року від 16.03.2017 № НОМЕР_5", за травень 2017 року по "Податковій декларації плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за травень 2017 року від 14.06.2017 № НОМЕР_6" за червень 2017 року по "Податковій декларації плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земель ні ділянки державної або комунальної власності) за червень 2017 року від 03.07.2017 № НОМЕР_7". Фактичне погашення узгоджених сум податкових зобовязань по земельному податку з юридичних осіб, код бюджетної класифікації 18010500 здійснено несвоєчасно з порушеннями граничного строку.

Листом № 11472/10/20-40-12-15-26 від 22.03.2018 ГУ ДФС у Харківській області повідомило позивача про технічну помилку в частині назви податку, де замість "орендна плата з юридичних осіб" вказано "земельний податок з юридичних осіб".

На підставі висновків акту перевірки № 1611/20-40-1215-20/22645756 від 02.02.2018 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 02.02.2018 з орендної плати за землю з юридичних осіб, якими позивачу нараховано штраф: № 001761215 - на суму 94784,23 грн та № НОМЕР_1 - на суму 105,33 грн.

Щодо правового регулювання спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України податкове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Згідно з п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом вказаної перевірки стали податкові декларації кооперативу автогаражів "Харків" по платі за землю за березень-грудень 2016 року, січень-лютий 2017 року, травень-червень 2017 року.

Пунктом 286.2 ст.286 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно з п.286.3 ст. 286 Податкового кодексу України платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Відповідно до п.287.2 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що фактичними підставами застосування до позивача штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями слугували висновки контролюючого органу про те, що позивачем суму податкового зобов'язання по платі за землю, визначену в деклараціях за землю за березень-грудень 2016 року, січень-лютий 2017 року, травень-червень 2017 року, сплачено з порушенням граничних строків сплати сум грошового зобов'язання.

При цьому, до такого висновку контролюючий орган дійшов за результатами проведеної камеральної перевірки підприємства.

Згідно з п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01 січня 2017 року так і станом на час слухання справи), камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлений статтею 76 Податкового кодексу України.

Зокрема, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм суд приходить до висновку, що статті 75 та 76 Податкового кодексу України, в редакції до 01.01.2017, встановлювали лише порядок, метод і спосіб її проведення (без відповідного рішення керівника; без обов'язкової присутності платника податків; в приміщенні контролюючого органу; на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків; вся податкова звітність суцільним порядком; тощо).

Поряд з цим, 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 № 1797-VIII.

Вказаним Законом, підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, доповнено абзацом другим такого змісту:

"Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах".

В такий спосіб законодавець конкретизував, що, зокрема, може бути предметом камеральної перевірки, і знову ж звернув увагу на порядок її проведення - виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах контролюючого органу, тобто, без виходу за податковою адресою платника податків та перевірки первісних бухгалтерських документів.

Актом перевірки № 1611/20-40-1215-20/22645756 від 02.02.2018, підтверджується, що перевірка своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання проводилась контролюючим органом в лютому 2018 року, тобто, під час дії абзацу 2 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Таким чином, на час проведення зазначеної перевірки, чинними нормами Податкового кодексу України було прописано право податкового органу на здійснення перевірки своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання в межах камеральної перевірки.

Суд критично ставиться до посилань представника позивача на п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України, відповідно до якого камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, виходячи з наступного.

Як вбачається з акту перевірки від 02.02.2018, предметом перевірки були не безпосередньо податкові декларації чи уточнюючі розрахунки (своєчасність їх подання, правильність заповнення), а саме своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання з плати за землю.

А відповідно до абзацу другого п. 76.3 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, тобто 1095 днів.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що перевіряємому періоду припадав строк з березня 2016 року, а камеральна перевірка відбулась в лютому 2018 року, тобто, податковим органом не пропущено 1095 денний строк для її проведення, суд приходить до висновку, що позивач при винесенні оскаржуваних рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, позовні вимоги кооператива автогаражів "Харків" є безпідставними й необґрунтованими та є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову кооператива автогаражів "Харків" (місцезнаходження - вул. Ньютона, буд. 94, м. Харків, 61162, ідентифікаційний код - 22645756) до Головного управління ДФС України у Харківській області (місцезнаходження - вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 травня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко