Справа № 761/24168/16-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/8/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря Вольда М.А.

представника відповідача: Уса Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до капрала патрульної поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Вергуненко Антона Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до капрала патрульної поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Вергуненко Антона Олександровича (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 15.06.2016 року капралом поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Вергуненко Антоном Олександровичем громадянина ОСОБА_2 було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне правопорушення в розмірі 510 гривень. 15.06.2018 після 19 год. позивач керуючи автомобілем Тойота д.н.з. НОМЕР_1 з'їхав з дороги в арку будинку, щоб припаркувати автомобіль на прибутковій території будинку, де він проживає: АДРЕСА_1. При в'їзді в арку будинку довелося зупинитися в ній, оскільки перегородила рух машина поліції, яка стояла в місці виїзду з арки, тобто в місці, де був неможливий зустрічний роз'їзд, або об'їзд транспортного засобу, що зупинився. На прохання перепаркувати автомобіль поліцейські відмовилися. Надалі, було залишено звернення по МВС №33554 та по НП№7 від 15.06.2016 року. Після повернення позивача до свого автомобіля в двір будинку, поліцейський Вергуленко А.О. попросив, щоб ОСОБА_2 пред'явив посвідчення водія. Так, як позивач на той момент не був за кермом, останній надав посвідчення інваліда війни ІІ групи. Надалі була складена постанова про адміністративне правопорушення, при цьому не було оголошено про слухання справи, щодо якого правопорушення воно розглядається, не роз'яснено права, не заслухавши присутніх мешканців будинку, які були свідками події у дворі, не надавши можливості надати особисті пояснення, не досліджено інші докази.

Тому, позивач просив визнати дії службової особи капрала поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменті патрульної поліції України Вергуленко А.О. з притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 15 червня 2016 року, винесену капралом патрульної поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Вергуненко Антоном Олександровичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В. від 11.07.2016 року позовну заяву залишено без руху, а ухвалою від 26.07.2016 року відкрито провадження у адміністративній справі.

До провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. дана справа передана 14.11.2016 року, тому ухвалою судді від 14.11.2016 року справу призначено до розгляду.

22.11.2017 року вказану справу було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., а ухвалою суду від 23.11.2017 року справу призначено до розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим КАС України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 12 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбачені цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального та спрощеного).

Ухвалою судді від 08.02.2018 року по справі призначено спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що працівники поліції знаходилися на виконання службового завдання, а позивач здійснив стоянку позаду службового автомобіля. Зазначив, що розглядаючи справу інспектор діяв на підставі та в межах повноважень, передбачених законом. Оскільки постанова винесена особою, яка має право розглядати справу про адміністративне правопорушення, немає підстав для скасування постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключаються адміністративну відповідальність позивачем не надано.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та оцінивши відповідні їм докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з Постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 №315250, її складено 15.06.2016 року поліцейським УПП ДПП у м. Києві капралом поліції 2 батальйону 6 роти Вергуленком А.О., де зазначено що ОСОБА_2 15.06.2016 року об 19:40 годині по вул. Воровського, 5а в м. Києві керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив стоянку транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим зробив неможливим рух автомобілів, порушивши вимоги п. 15.10 д ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, в постанові зазначено, що ОСОБА_2 від підпису відмовився без отримання копії постанови. Копію даної постанови, відповідно до даних сайту УДППЗ «Укрпошта» отримано позивачем 30.06.2016 року.

Відповідно до п.15.10 д Правил дорожнього руху, стоянка забороняється: у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Згідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Між тим, відповідач по справі, не надав суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що їй відомо про події, що відбулися 15.06.2016 року біля 19:30 год. Перешкода для руху транспорту була створена саме поліцейським автомобілем. Позивач не міг проїхати далі, тому став позаду автомобіля працівників поліції. За таких обставин, вони не могли роз'їхатися у вузькій арці, а лише після того, коли ОСОБА_2 здав назад. Також свідок повідомила, що вона сула розмову з поліцейським на вулиці, оскільки в цей час знаходилася в гостях, а саме, на балконі квартири знайомих.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 повідомив, що у поліцейських була можливість припаркувати свій автомобіль у відповідності до ПДР України, але вони не захотіли цього робити. Позивач на своєму автомобілі заїхав в арку, а проїхати далі у нього не було можливості. Свідок пояснив, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 його права не роз'яснювали, крім того, постанову він не підписував.

На оглянутому у судовому засіданні відео були присутні допитані в суді свідки. На ньому відображено, що поліцейські лише починають складати оспорювану постанову, коли вже автомобіль позивача прибрано з арки (19:54 год.).

У відповідності до вимог ст.283 КУпАП України визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) і т.д.

Між тим, як вбачається із постанови, то у ній час вчинення правопорушення відображений як 19:40 год., який не відповідає фактичним обставинам справи щодо часу його складання, тобто того часу, коли автомобіль фізично не перебував в арці будинку, а тому водій ОСОБА_2 саме на час складення постанови вимог п.15.10 д ПДР України не порушував, що виключає його винуватість у вчиненні порушення та подальше накладення адміністративного стягнення.

Відтак, суду не надано доказів скоєння позивачем правопорушення саме у час, відображений у постанові від 15.06.2016 року, оскільки, згідно наданих показань свідків, його автомобіль не мав змоги рухатися далі, оскільки проїзд був неможливий через припаркований автомобіль поліцейських.

Більше того, суду не надано доказів наявності в діях позивача усіх ознак складу правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП з викладених у постанові від 15.06.2016 року обставин, не з»ясував наявність умислу в його діях, як обов»язкової ознаки суб»єктивної сторони вказаного правопорушення.

Крім того, за умовами ст..285 КУпАП визначено, що Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Між тим, як вбачається з дослідження в судовому засіданні відеозапису вказаної події, то ОСОБА_2 вказана постанова не оголошувалась та копія одразу вручена не була.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем, у зв'язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст.ст. 213, 217 КУпАП визначено певні орган (посадові особи), що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення та у межах наданих ним повноважень.

У відповідності до ст. 221 КУпАП в повноваження суду не передано можливість розгляду справ за ч.1 ст.122 КУПАП, а це питання належить до компетенції органів поліції.

Під час розгляду вказаної справи відповідач, був уповноваженим на вчинення дій по нагляду за дотримання ПДР України, тому суд не знаходить порушень в діях відповідача.

Відтак, підстав для визнання дій відповідача протиправними суд не вбачає, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 12, 25, 72, 77, 286 КАС України, ст.ст. 7, 122, 213, 217, 221, 245, 251, 252, 283, 284, КУПАП, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову від 15 червня 2016 року серії ПС2 №315250 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, щодо ОСОБА_2, винесену капралом патрульної поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Вергуненко Антона Олександровича, - скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст виготовлений 14.05.2018 року