Справа № 816/719/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

22 травня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 816/719/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Безеги А.А.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Богунова О.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Міського голови м. Кременчука Малецького Віталія Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Кременчуцька міська рада Полтавської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Міського голови м. Кременчука Малецього Віталія Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Кременчуцька міська рада Полтавської області про визнання протиправним та скасування розпорядження про призначення ОСОБА_3 на посаду заступника начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30 листопада 2017 року № 520-КВ.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху в зв'язку з невідповідністю останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

23 березня 2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою від 06 березня 2018 року.

У позовній заяві ініціатором звернення вказано, що зі змістом спірного розпорядження ОСОБА_3 ознайомився 09 лютого 2018 року після отримання відзиву Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області у справі № 524/3957/16-а.

Вивчивши подані на усунення недоліків позовної заяви документи, суд ухвалою від 02 квітня 2018 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, а також витребував у Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області докази на підтвердження дати ознайомлення позивача з розпорядженням від 30 листопада 2017 року № 520-КВ.

03 травня 2018 року до суду надійшов відзив Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, витребувані ухвалами суду від 02 квітня 2018 року та від 24 квітня 2018 року докази, а також клопотання про залишення позовної заяви без розгляду /а.с. 78-111/.

Зі змісту поданих відповідачем документів встановлено, що розпорядження від 30 листопада 2017 року № 520-КВ Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області надіслано засобами поштового зв'язку на адресу ОСОБА_3 01 грудня 2017 року, що підтверджується бланком опису вкладення з відбитком календарного штемпеля та фіскальним чеком МВПЗ Кременчук Полтавської дирекції ПАТ "Укрпошта" від 01 грудня 2017 року /а.с. 81/. Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджено факт отримання позивачем вищевказаного листа 11 грудня 2017 року /а.с.82/.

Відтак позивачем подано до суду цю позовну заяву поза межами передбаченого частиною п'ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку.

08 травня 2018 року від ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення у яких позивач наполягає на поважності причин пропуску ним строку звернення до адміністративного суду з позовом, зазначаючи, що з отриманого 11 грудня 2017 року розпорядження від 30 листопада 2017 року № 520-КВ йому не було зрозуміло про порушення прав, а тому просить поновити строк на звернення до суду з цим позовом /а.с. 122-132/.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд погоджується з доводами Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з причин, які не можуть визнаватись поважними з таких підстав.

Наявними в матеріалах справи доказами, що відповідають критеріям допустимості, достовірності та достатності спростовано викладені в позовній заяві доводи позивача про те, що зі спірним розпорядженням він ознайомився 09 лютого 2018 року після отримання відзиву Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області по справі № 524/3957/16-а.

Даний факт спростовується, як вже зазначалося раніше, відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до яких цінний лист з оскаржуваним розпорядженням позивач отримав особисто 11 грудня 2017 року.

Подальші посилання позивача на той факт, що отримавши розпорядження від 30 листопада 2017 року № 520-КВ 11 грудня 2017 року, він не був обізнаний відносно того, порушені його права чи ні, в зв'язку з відсутністю інформації про те, є посада заступника начальника рівнозначною посаді начальника управління чи ні, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

В своїх письмових поясненнях позивач зазначав, що він неодноразово звертався до відповідача із запитами щодо надання інформації про посадовий оклад, про коло його посадових обов'язків, тощо.

Проте, в матеріалах справи наявні листи ОСОБА_3, в яких чітко зазначено, що позивач обізнаний та чітко усвідомлює про порушення своїх прав. Так, у листі від 12 грудня 2017 року /а.с. 125/ зазначено, що «Посада заступника начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Кременчуцької міськох ради Полтавської області, на яку мене призначено розпорядженням Міського голови В.О. Малецького від 30 листопада 2017 року № 520-КВ, не є тією посадовою, на якій мене незаконно не поновлено, не є вона і рівнозначною їй, що убачається як і з їх назви, кола службових повноважень, так і з різниці у посадових окладах, яка є суттєвою». Також про це зазначається і в іншому листі від 15 лютого 2018 року /а.с.129/.

Крім того, свого підтвердження не знайшли посилання позивача на той факт, що про порушення своїх прав ОСОБА_3 з відзиву виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09 лютого 2018 року № 06-14/196 по справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа - Кременчуцька міська рада Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

В матеріалах справи наявний відзив по даній справі /а.с. 141-142/, про те, будь-якого посилання в цьому відзиві або будь-якої інформації про розмір посадового окладу або кола посадових обов'язків, штатний розпис або посадові інструкції начальника та заступника управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, даний відзив не містить.

Таким чином, суд визнає посилання ОСОБА_3 на той факт, що про розпорядження від 30 листопада 2017 року № 520-КВ він дізнався тільки 09 лютого 2018 року, а також, що у нього була відсутня можливість дізнатися порушені його права чи ні, як такі, що мають на меті введення суду в оману з метою виправдання пропуску строку звернення до суду з позовом.

За викладених обставин, причини пропуску строку звернення до суду, на які посилається позивач, не визнаються судом поважними.

Відповідно до вимог частини першої та п'ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в прядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відомостями реєстрації вхідних документів підтверджено, що з даним адміністративним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду 03 березня 2018 року, тобто майже через три місяці з дня фактичного ознайомлення з текстом спірного розпорядження.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, згідно з цією нормою, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При вирішенні справи судом враховано, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавцем визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням її прав або інтересів.

Суд зазначає, що ініціатор звернення не спростовував обставин своєї обізнаності з розпорядженням від 30 листопада 2017 року № 520-КВ 11 грудня 2017 року.

Наведене свідчить, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що безпосередньо унеможливлювали реалізацію ним права на своєчасне звернення до суду.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності поважних причин за яких позивач був позбавлений можливості звернення до суду у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України. Отже викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі від 02 квітня 2018 року висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним.

За правилами частини першої та пункту 1 частини другої статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті; за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статями 122, 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Міського голови міста Кременчука Малецького Віталія Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Кременчуцька міська рада Полтавської області про визнання протиправним та скасування розпорядження - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Повний текст ухвали складено 29 травня 2018 року.

Суддя А.О. Чеснокова