Справа № 753/22433/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря с/з: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити відповідні дії - перерахування пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м.Києва із адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити відповідні дії - перерахування пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_3 починаючи на підставі довідки, виданої Головним управлінням МВС України в м. Києві від 26 травня 2017 року № 33331, виходячи із розрахунку 85% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 30 травня 2017 року здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої Головним управлінням МВС України в м. Києві від 26 травня 2017 року № 33331, виходячи із розрахунку 85% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою, без обмежень максимального розміру пенсії, й з урахуванням виплачених сум, здійснивши відповідні виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити відповідні дії - перерахування пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби, в частині вимог за період часу з 01 січня 2016 року по 29 травня 2017 року - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року шляхом викладення абзацу другого, третього та четвертого резолютивної частини рішення в наступній редакції:

в частині - визнання неправомірними дій щодо не здійснення перерахунку пенсії;

в частині - відмови зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру;

в частині - залишення без розгляду позовної вимоги щодо перерахунку пенсії в період з 01 січня 2016 року по 29 травня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суб'єкта владних повноважень на предмет відповідності його вимогам законодавства, в т.ч. підставам з яких оскаржуваним рішенням було відмовлено особі у задоволенні його вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 є пенсіонером, з 26 лютого 2005 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 85% грошового забезпечення за відповідною посадою, з урахуванням посадового окладу - 2 970 грн. 11 коп. (3 494 грн. 71 * 85%).

07 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, призначеної за вислугою років, з дати виникнення у нього права на перерахунок пенсії (01.01.2016), на підставі довідки, виданої Головним управлінням МВС України в м. Києві від 26 травня 2017 року № 33331, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Листом Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.11.2017 № 28014/03/М-2780 позивачу було відмовлено у проведенні з 01.01.2016 перерахунку пенсії, призначеної за вислугою років, посилаючись на відсутність належного фінансування з Державного бюджету України для зазначених цілей.

Вказане стало підставою для звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 07 листопада 2015 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно з Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року №900-VIII статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Зазначене не суперечить вимогам пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, згідно з яким Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Отже, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, є підставою для перерахунку пенсії позивачу (колишньому працівнику міліції) на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Право позивача на перерахунок пенсії відповідно до вказаної постанови Уряду пенсійним органом на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії не заперечувалось.

Як зазначає апелянт, листом Пенсійного фонду України від 28.03.2017 року № 9493/02-23 територіальні органи Пенсійного фонду було повідомлено про підготовку та надання списків до Ліквідаційних комісій МВС пенсіонерів МВС, які мають право на перерахунок пенсій.

На підставі отриманих списків, Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в м. Києві виготовила та направила до Головного Управління Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, однак перерахунку та виплати вказаної пенсії здійснено не було по причині відсутності відповідного фінансування.

Зазначені доводи відповідача колегія суддів знаходить необґрунтованими, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для неперерахунку та не виплати особі гарантованих виплат.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України» зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції захист прав і основоположних свобод, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Інших підстав для відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії відповідачем при відмові у здійсненні перерахунку на момент звернення із заявою не вказано.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постанові від 15.02.18р. у справі Пз/9901/8/18 (№820/6514/17) за результатами розгляду зразкової справи.

За приписами частини п'ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно із частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів знаходить протиправними дії відповідача в частині не здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01 січня 2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 26 травня 2017 року № 33331, виданої Головним управлінням МВС України в м. Києві, виходячи із розрахунку 85% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою.

Щодо висновку суду першої інстанції про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача без обмежень максимального розміру пенсії, колегія суддів зважає на наступне.

Норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, а отже, законні підстави для виплати пенсії в більшому, ніж обмежено розмірі, - відсутні.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин колегією суддів враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі "Великода проти України" від 03.06.2014 року, в якій зазначено про те, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції було помилково зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок належної позивачу пенсії без обмеження граничним розміром.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи та частково порушено норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно пункту четвертого частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 лютого 2018 року - скасуванню, адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволенню частково.

Керуючись статтями 34, 242, 250, 308, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити відповідні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_3 починаючи з 01 січня 2016 року на підставі довідки, виданої Головним управлінням МВС України в м. Києві від 26 травня 2017 року № 33331, виходячи із розрахунку 85% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою.

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві з 01 січня 2016 року здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої Головним управлінням МВС України в м. Києві від 26 травня 2017 року № 33331, виходячи із розрахунку 85% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою, з урахуванням виплачених сум, здійснивши відповідні виплати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено - 24.05.2018р.