Справа № 822/1821/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1821/18
УХВАЛА

іменем України

25 травня 2018 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Майстер П.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, в якому просить:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області щодо залишення без повідомної реєстрації Змін та доповнень до Колективного договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" на 2017-2020 роки;

- зобов'язати виконавчий комітет Шепетівської міської ради Хмельницької області провести повідомну реєстрацію Змін та доповнень до Колективного договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" на 2017-2020 роки.

У відповідності до ч. 2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя відкриває провадження в адміністративній справі якщо відсутні підстави, в тому числі, для відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - слід відмовити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.170 КАС України (позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства), з огляду на таке.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних справах встановлюється Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 1 КАС України), та згідно термінів, що наведені у ст. 4 цього Кодексу адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, тобто, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно владні управлінські функції, в т.ч., на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Тобто, адміністративною справою (яка може бути переданою на вирішення адміністративного суду) є спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак адміністративної справи і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" від 20.05.2013р. №8 зазначено, що суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Зі змісту позовної заяви та її прохальної частини слідує, що позивач звернувся до суду з метою визнання протиправними дії виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області щодо залишення без повідомної реєстрації Змін та доповнень до Колективного договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" на 2017-2020 роки, та зобов'язання виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області провести повідомну реєстрацію Змін та доповнень до Колективного договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" на 2017-2020 роки.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, повязані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно розяснень викладених в п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: утворенням суб'єктів господарювання, їх реорганізацією і ліквідацією, включаючи спори про визнання недійсними установчих документів, припинення діяльності юридичної особи та скасування її державної реєстрації.

Визначення поняття субєкт господарювання надане безпосередньо у ст. 55 Господарського кодексу України, зокрема: суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, правовідносини виникли внаслідок реалізації позивачем корпоративних прав, суд дійшов до висновку, що спір не є публічно-правовим та має вирішуватися судом за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що справа з позовною вимогою про визнання протиправними дії виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області щодо залишення без повідомної реєстрації Змін та доповнень до Колективного договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" на 2017-2020 роки, та зобов'язання виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області провести повідомну реєстрацію Змін та доповнень до Колективного договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" на 2017-2020 роки, відноситься до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, ч. 6 вказаної статті зобов'язує суд роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті.

Суд роз'яснює заявнику, що поданий ним позов має розглядатися Господарським судом Хмельницької області.

В разі відмови у відкритті провадження у справі, сплачена сума судового збору, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, повертається за ухвалою суду.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (вул. Судилківська, 9, оф. 203, м. Шепетівка, Хмельницька обл., 30400) сплачений згідно платіжного доручення №996 від 15.05.2018 р. судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяОСОБА_1