Справа № 814/313/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 р. Справа № 814/313/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство", вул. Дружби Народів, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000
про:стягнення податкового боргу в сумі 2220690,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Миколаївській області звернулося з адміністративним позовом до комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" про стягнення податкового боргу в сумі 2220690,00 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2018 року відкрито провадження у справі за правилами ст. 260 КАС України, тобто за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 20.03.2018 року суд постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг з самостійно задекларованого відповідачем податку на додану вартість, який залишається непогашеним.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що згідно приписів п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному дляя надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. За фактичними обставинами контролюючий орган податкових вимог не виносив, відповідних доказів їх надсилання платнику податків не надав. Крім того, позивач в порядку пп. 96.1.1 п. 96.1 ст. 96 ПК України не надав додказів виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків (як комунального підприємства).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач невірно тлумачить пп. 96.1.1 п. 96.1 ст. 96 ПК України, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення податкового боргу з розрахункових-рахунків у банках обслуговуючих платника податків або за рахунок його готівкових коштів, а не продаж заставного майна боржника, яке внесено в податкову заставу. Крім того, 04.07.2016 року позивачем виставлено позивачу податкову вимогу № 32-17, яка була отримана бухгалтером підприємства особисто.

Представники сторін надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно пп. 16.1.3, 16.1.4 ст. 16 Податкового Кодексу України на відповідача, як на податків, покладено обов'язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідач, згідно із довідкою про стан заборгованості зі сплати податкій зборів, згідно картки особових рахунків станом на 01.08.2017 року, має загальну заборгованість зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 2220690,00 грн., яка виникла на підставі поданих відповідачем:

- податкової декларації № від 19.02.2017 року, згідно якої КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" самостійно визначило до сплати суму податкового зобов'язання за січень 2017 року у сумі 361932,00 грн;

- уточненого розрахунку від 23.02.2017 року № , згідно якого КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" самостійно визначило до сплати суму податку за січень 2017 року (період, що уточнується) та лютий 2017 року у сумі 11999,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 360,00 грн.;

- податкової декларації № від 19.04.2017 року, згідно якої КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" самостійно визначило до сплати суму податкового зобов'язання за березень 2017 року у сумі 236761,00 грн.;

- податкової декларації № від 19.05.2017 року, згідно якої КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" самостійно визначило до сплати суму податкового зобов'язання за квітень 2017 року у сумі 613155,00 грн.;

- податкової декларації № від 20.06.2017 року, згідно якої КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" самостійно визначило до сплати суму податкового зобов'язання за травень 2017 року у сумі 596737,00 грн.;

- податкової декларації № від 18.07.2017 року, згідно якої КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" самостійно визначило до сплати суму податкового зобов'язання за червень 2017 року у сумі у сумі 399746,00 грн.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим Кодексом України для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Податковим Кодексом України.

У відповідності до норм ст. 59 ПК України Южноукраїнською ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївськії області сформовано та вручено відповідачу податкову вимогу від 04.07.2016 року № 32-17, яка отримана бухгалтером підприємства-боржника.

Станом на день подання позовної заяви відповідачем суму заборгованості не погашено.

Відповідно до п.п. 20.1.28 ст. 20 ПК України податкові органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань.

Згідно п.п. 20.1.18 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Щодо тверджень відповдача про те, що позивач в порядку пп. 96.1.1 п. 96.1 ст. 96 ПК України не надав додказів виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків (як комунального підприємства), суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 96.1.1 п. 96.1 ст. 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради.

Оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення податкового боргу, а не продаж заставного майна боржника, яке внесено в податкову заставу, суд не приймає доводи відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 9, 77, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) до Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" (вул. Дружби Народів, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, ) - задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" (вул. Дружби Народів, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, ) в дохід держави податковий борг в сумі 2220690,00 грн. (два мільйона двісті двадцять тисяч шістсот дев'яносто гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.05.2018 року.

Суддя Н. В. Лісовська