Справа № 826/5622/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2018 року № 826/5622/18

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві про зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві про зобов'язання вчинити дії, у якому просить зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 16.02.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у період з 08.12.1986 по 06.09.1993 він працював апаратчиком установки дослідного виробництва в цеху № 2 - виробництво хлору та його сполук у Київському науково-дослідному інституті синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом. Трудовий стаж позивача дає право на пільгову пенсію, а тому відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Від Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 не додано документів про атестацію його робочого місця, проведену після 21.08.1992 року, а також не додану уточнюючу довідку встановленого зразка.

Слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 29.03.2017 утворено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке реорганізоване шляхом злиття Правобережного, Лівобережного та Центрального об'єднаних управлінь Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

При цьому, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідача, як юридичну особу припинено 27.04.2018.

Правонаступником Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053).

Відповідно до положень ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність заміни Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 08.12.1986 по 06.09.1993 працював апаратчиком установки дослідного виробництва в цеху № 2 - виробництво хлору та його сполук у Київському науково-дослідному інституті синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом.

Дана професія передбачена Списком № 1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

16.02.2018 позивач, вважаючи, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах звернувся із заявою до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, додавши довідку від 01.11.1993, що уточнює особливий характер робіт або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії.

06.03.2018 листом № 551/08 Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України у м. Києві відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», обгрунтовуючи тим, що довідка про пільговий характер, що видана КНДІ «Синтеко» від 01.11.1993 не відповідає вимогам чинного законодавства, відсутні первинні документи, зокрема карточка Т-2, накази про зарахування та звільнення, наказ про результати атестації робочих місць. Також, зазначено, що у разі підтвердження вищевказаних умов, але при відсутності наказу про атестацію, стаж по Списку № 1 може бути враховано з 08.12.1986 по 21.08.1992 (стаж 5 років 8 місяців).

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду, за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. (ст. 46 Конституції України).

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. (ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»)

За змістом пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Виходячи з наведеного, чоловікам, які досягли 50 років, пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 може бути призначена за наявності стажу роботи 25 років, з яких не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до п. 3 «Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із приписами п. 3 Порядку «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, пункт, найменування списків або їх номера, куди включається цей період роботи, первинні документи, на підставі яких видана дана довідка.

Згідно із наявними у матеріалах справи записами у трудовій книжці позивача та довідкою від 01.11.1993, виданою КНДІ «Синтеко», повний робочий день з 08.12.1986 по 06.09.1993 6 років 8 місяців 28 днів працював апаратчиком установки дослідного виробництва в цеху № 2 - виробництво хлору та його сполук. що передбачено Списком № 1 розділу VІІІ індекс І080А000-17541 хімічне виробництво, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року. Підставою видачі довідки вказано: технологічний процес, штатний розпис, відомості про заробітну плату, накази про зарахування.

Із вищенаведеного убачається, що посада апаратчика установки дослідного виробництва в цеху № 2 у КНІД «Синтеко», на якій безперервно, тривалий час працював позивач включено до Списку № 1, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах та є підставою для зарахування відповідних періодів роботи на вказаних посадах до пільгового стажу роботи.

Аналізуючи наявну у матеріалах справи довідку від 01.11.1993, видану КНДІ «Синтеко», суд приходить до висновку, що вона відповідає усім вимогам п. 20 Порядку, зокрема, у ній зазначено періоди роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ підпункт, найменування списків або їх номери, до якого включається період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

На момент видачі довідки була чинною постанова Ради Міністрів № 10 від 26 січня 1991 року, на яку здійснено посилання. Вказана довідка підписана директором КНДІ «Синтеко», старшим інспектором відділу кадрів та завірена печаткою установи, яка видавала довідку.

Щодо відсутності результатів атестації робочих місць, як підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі по тексту - Постанова №442) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі по тексту - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявна відповідь архівного відділу Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 100/18 від 27.02.2018, у якій зазначено на запит позивача № с-51/18 від 22.02.2018 про те, що Київський науково - дослідний інститут синтезу і екології з дослідним заводом «Синтеко» документи до архівного відділу Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації не передавав.

Також, наявна відповідь Державного архіву м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 068-с-236-358 від 02.03.2018 про те, що документи Київського науково - дослідного інституту синтезу і екології з дослідним заводом «Синтеко» не є документами Національного архівного фонду України і на зберігання не передавались.

Отже, ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем ужито усіх можливих заходів для документального підтвердження наявного пільгового стажу (також атестації робочих місць), а неможливість підтвердити проведення атестації робочого місця або взагалі її не проведення підприємством, не може позбавити громадян конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд також ураховує ту обставину, що відповідач не надав суду доказів вжиття заходів для отримання інформації щодо проведення/не проведення атестації робочих місць на підприємстві, на якому працював позивач, а тому, відмова з даних підстав, не може бути єдиною і беззаперечною умовою для позбавлення гарантованого права позивача на соціальний захист.

Таким чином, відмова відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є неправомірною.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наявні у справі докази, а також проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. (ч. 2 ст. 5 КАС України)

Таким чином, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 02091) задовольнити повністю.

Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 неправомірною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 02091) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 16.02.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 02091) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко