Справа № 826/7759/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 травня 2018 року м. Київ № 826/7759/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., вирішуючи в порядку письмового провадження питання про відвід судді Аблова Є.В.. в адміністративній справі

за позовом Київського міського осередку всеукраїнської громадської організації «Асоціації сприяння самоорганізації населення»

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправним та нечинним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Київський міський осередок всеукраїнської громадської організації «Асоціації сприяння самоорганізації населення» з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та нечинним рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.06.17р. відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи.

11.10.2017р. представником позивача подано до суду клопотання про відвід судді.

В судовому засіданні 17.05.2018р. вищезазначену заяву оголошено. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 09.12.2013р. суддею Абловим Є.В. прийнято рішення у справі №826/19488/13-а, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, Київської міської державної адміністрації з приводу невжиття заходів по запобіганню правопорушенням при проведенні мітингів, зборів, походів і демонстрацій, які заборонено судом, інших порушень громадського порядку та їх припиненню на вулицях Круглоуніверситетській, Шовковичній, Пилипа Орлика, Інститутській, Гусовського, Різницькій, Грушевського, Банковій, Хрещатик, Лютеранській, Заньковецької, Богомольця, Командарма Каменєва, Липській, а також на Майдані Незалежності, Кловському узвозі, провулках Кріпосному та Липському, чим порушуються права громадян на вільне пересування на зазначених вулицях. Зобов'язано Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головне Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, Київську міську державну адміністрацію належним чином виконувати визначені законодавством обов'язки та вчинити дії відповідно до Конституції України та Законів України по припиненню правопорушень, забезпеченню вільного пересування громадян, автотранспорту та забезпеченню безпеки дорожнього руху по вулицях Круглоуніверситетській, Шовковичній, Пилипа Орлика, Інститутській, Гусовського, Різницькій, Грушевського, Банковій, Хрещатик, Лютеранській, Заньковецької, Богомольця, Командарма Каменєва, Липській, а також: на Майдані Незалежності, Кловському узвозі, провулках Кріпосному та Липському.

Позивач вважає, що вищевказаним рішенням легітимізовано першу спробу розгону Майдану. Також, зазначає, що рішення у вказаній справі було прийнято швидко, що, на думку представника позивача, свідчать про зацікавленість судді Аблова Є.В. у розгляді справи.

Одночасно, представник позивача посилається на те, що суддя Аблов Є.В. отримав нерухоме майно у власність, що, на його думку, свідчить про можливу «зовнішню» залежність судді Аблова Є.В. при винесенні судових рішень.

Вищевикладене, на думку представника позивача є підставою для висновку про заангажованість та політичну залежність судді Аблова Є.В., що може вплинути на рішення прийняте у цій справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника про відвід судді Аблова Є.В. в адміністративній справі № 826/7759/17, суд приходить до висновку про необґрунтованість даної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд звертає увагу на те, що в обґрунтування поданої заяви представник позивача посилається на прийняте суддею Абловим Є.В. рішення у справі № 826/19488/13-а та отримання, на його думку, внаслідок прийняття такого рішення об'єкту нерухомого майна.

Вказані обставини, на думку позивача свідчать про пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи та наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 27 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017р.), а відтак є підставою для відводу.

Суд не погоджується з такими доводами, з огляду на таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Суд зазначає, що наведені заявником обставини не можуть слугувати підставами для відводу як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи представника позивача з приводу прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті розгляду справи, суд також вважає помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року, заява №33949/02). Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.50). При визначенні об'єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (п.52).

З огляду на викладене та враховуючи тай факт, що представником позивача не зазначено в чому полягає пряма чи опосередкована заінтересованість судді Аблова Є.В. в результаті розгляду справи та не надання доказів на підтвердження вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви представника позивача про відвід.

Про наявність інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України для відводу судді Аблова Є.В. позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді Аблова Є.В. при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відвід судді Аблова Є.В.

Керуючись положеннями ст. 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Київського міського осередку всеукраїнської громадської організації «Асоціації сприяння самоорганізації населення» про відвід судді Аблова Є.В. від розгляду адміністративної справи № 826/7759/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.І. Добрянська