Справа № П/811/180/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року

Київ

справа №П/811/180/16

адміністративне провадження №К/9901/6848/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Білоуса О.В., Шарапи В.М.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №811/180/16

за позовом ОСОБА_2

до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України

про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на службі та стягнення суми

за касаційною скаргою Національної поліції України

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року (головуючий суддя - Брегей Р.І., судді Момонт Г.М., Хилько Л.І.)

та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2016 року (головуючий суддя - Шлай А.В., судді Іванов С.М., Чабаненко С.В.)

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України (далі - відповідач 1), Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач 2) в якому просив:

1.1 визнати протиправним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 21 січня 2016 року про невідповідність його займаній посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

1.2. визнати протиправним та скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 06 лютого 2016 року про відхилення його скарги на рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 21 січня 2016 року про невідповідність його займаній посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

1.3. скасувати наказ Національної поліції України від 18 лютого 2016 року № 110 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за п.5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

1.4. поновити позивача на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

1.5. стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

2. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року позов задоволено.

2.1. Суд визнав протиправним та скасував наказ Національної поліції України від 18 лютого 2016 року № 110 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції і поновив його на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, стягнувши з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 6030,07 грн. та допустивши постанову до негайного виконання.

3. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки позивач був прийнятий на службу в поліцію згідно наказу № 13 о/с від 07 листопада 2015 року безстроково, подальше проведення його атестування є незаконним.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу Національної поліції України - задоволено частково, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2- задоволено частково:

4.1 визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України від 18 лютого 2016 року № 110 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_2, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновлено підполковника ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 25 лютого 2016 року; стягнуто з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25 лютого 2016 року по 17 березня 2016 року у розмірі 5320 (п'ять тисяч триста двадцять) грн. 65 коп., відрахувавши з цієї суми податки і збори.

5. Вказане рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що, накази № 210 о/с від 20 листопада 2015 року, яким прийнято рішення про атестування, № 217 від 28 грудня 2015 року, яким продовжено проведення атестування, № 134 від 02 грудня 2015 року про затвердження персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України, № 171 від 15 грудня 2015 року, № 216 від 28 грудня 2015 року, № 44 від 19 січня 2016 року про внесення змін до персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України у встановленому законом порядку не визнані протиправними, отже, атестування позивача як поліцейського після призначення його на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, не суперечить положенням ст. 57 Закону України № 580-VIII.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 01 червня 2016 року відповідач 1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, яка 22 січня 2018 року була передана на розгляд до Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

7. У касаційній скарзі відповідач 1 просить: скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

8. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

8.1. В своїй касаційній скарзі відповідач 1 зазначає, що суди при прийнятті рішень неправильно застосували у цій справі норми матеріального та процесуального права. Також, в своїй касаційній скарзі відповідач 1 посилається, на те, що атестування позивача відбулось з дотриманням норм діючого на момент атестації спеціального законодавства.

9. Позивачем заперечення на касаційну скаргу не надані, що не перешкоджає її розгляду по суті.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Матеріалами справи підтверджено, що, на підставі особистої заяви позивача, Наказом Національної Поліції України від 07 листопада 2015 року №13 о/с позивача, як прибулого з МВС України, призначено з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестації на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту поліції.

11. Вказаний наказ не містить жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду, також свідчить про те, що відповідач визнав позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеними Законом України "Про Національну поліцію".

12. 18 лютого 2016 року наказом Національної Поліції України №110 о/с Позивача звільнено зі служби в поліції з 24 числа того ж місяця на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

13. У оспорюваному наказі зазначено, що підставою прийняття є атестаційний лист від 21 січня 2016 року.

14. Спірні правовідносини виникли у зв'язку із проходженням та звільненням Позивача зі служби в поліції.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

15. Закон України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02 липня 2015 року, який набрав чинності 07 листопада 2015 року (далі Закон № 580-VІІІ).

15.1. Пункт 1 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ. Цей закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч.7 ст.15 та ч.5 ст.21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року. Закон опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

15.2. Пункти 9, 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ.

15.2.1. Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

15.2.2. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

15.2.3. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

15.2.4. Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

15.3. Пункт 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема підполковник міліції - підполковник поліції.

15.4. Частина 1 статті 17 Закону №580-VІІІ. Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

15.5. Частина 1 статті 57 Закону №580-VІІІ. Атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

15.5.1. Частина 2 статті57 Закону №580-VІІІ. Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

15.6. Частина 1 статті 58 Закону №580-VІІІ. Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

15.6.1. Частина 2 статті 58 Закону №580-VІІІ. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Прийняття на службу постійно або тимчасово встановлюється наказом згідно з яким приймається на службу особа.

15.7. Стаття 59 Закону №580-VІІІ. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

16. Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, яка була затверджена 17 листопада 2015 року наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 (далі - Інструкція № 1465).

16.1. Пункт 3 розділу І. 3 Інструкції № 1465. Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

18. Наказ Національної Поліції України від 07 листопада 2015 року №13 о/с про призначення ОСОБА_2 як прибулого з МВС України з присвоєнням спеціального звання поліції, в порядку переатестації на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Кіровоградській області Департаменту поліції не дозволяє суду будь-яке подвійне трактування підстав для його прийняття.

19. Прийнявши наказ, відповідач визнав те, що позивач відповідає вимогам до поліцейських.

20. Відповідно до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

21. Зазначена норма не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття на службу в поліції.

22. Та обставина, що при прийнятті позивача на службу в поліцію для нього не проводився конкурс на зайняття посади в поліції, не породжує для відповідача право проводити відповідний конкурс в подальшому, тобто, для вже призначеного на посаду працівника.

23. Наявність тимчасового штату органу не виключає прийняття на службу безстроково, як і наявність затвердженого постійного штату органу не виключає прийняття на службу тимчасово.

24. Позивач з 07 листопада 2015 року проходив службу в органах Національної поліції безстроково.

25. Наведені у частині 2 статті 57 Закону №580-VІІІ підстави для проведення атестування є вичерпними.

25.1. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

25.2. Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

26. Аналогічні норми, в частині підстав для атестування, містить, також, Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських.

26.1 Позиція відповідача 1 зводиться до того, що атестування позивача проведено в порядку атестації усіх поліцейських Національної поліції України з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає частині 1 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

27. Підстави наведені відповідачем для призначення атестування колегія суддів Верховного Суду відхиляє, оскільки, мета атестування, закріплена у 1 статті 57 Закону №580-VІІІ, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

28. Закон №580-VІІІ не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 Закону №580-VІІІ.

29. Закріплену у частині 1 статті 57 Закону №580-VІІІ мету атестування відповідач - Національна Поліція України, необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

30. Таким чином, атестація працівника, одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безумовно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження, не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України "Про професійний розвиток працівників" та Закону України "Про Національну поліцію".

31. Отже, позивача протиправно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

32. Крім того, Інструкція № 1465 була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 17 листопада 2015 року, тобто після прийняття Позивача до служби в поліцію.

33. Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зокрема, з тих підстав, що, накази № 217 від 28 грудня 2015 року, яким продовжено проведення атестування, № 134 від 02 грудня 2015 року про затвердження персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України, № 171 від 15 грудня 2015 року, № 216 від 28 грудня 2015 року, № 44 від 19 січня 2016 року про внесення змін до персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України у встановленому законом порядку не визнані протиправними, отже атестування позивача як поліцейського після призначення його на посаду в поліції, не суперечить положенням ст. 57 Закону України № 580-VIII - неправильно застосували норми матеріального права.

34. Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

35. Враховуючи те, що в ході касаційного розгляду справи Судом встановлено неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, яке призвело до скасування законного рішення суду першої інстанції, Суд приходить до висновку про необхідність скасувати рішення суду апеляційної інстанції, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції як такого, що скасовано помилково.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Національної поліції України - задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2016 року скасувати.

3. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року залишити в силі.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді О.В. Білоус

В.М. Шарапа