Справа № 200/17345/17
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А Справа № 200/17345/17

Ім'ям УкраїниПровадження № 2-а/200/1244/17

08листопада2017 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в особісудді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2.у жовтні 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача - Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі, у якому прохала суд визнати протиправними його дії щодо відмови їйу відновленні виплати з 08 червня 2016 року пенсії за віком та зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити їй пенсію за віком, призначену їй відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 08 червня 2016 року.(а. с. 1-3)

В обґрунтування своїх вимог вказала, що з січня 2002 року вона працювала на посаді судді Господарського суду Дніпропетровської області. З липня 2013 року по теперішній час вона працює на посаді судді Дніпропетровського апеляційного господарського суду. В період роботи суддею з 17 січня 2010 року їй було призначено пенсію за віком довічно, однак з 01 квітня 2015 року їй було припинено виплату пенсії з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року. При зверненні 01 вересня 2017 року до відповідача із заявою про поновлення їй виплати пенсії за віком з 08 червня 2016 року, їй було відмовленоу виплаті пенсії. Вважає відмову відповідача у поновленні виплати їй пенсії за віком незаконною, оскільки положення Закону, на які посилається відповідач, як на підставу припинення виплати їй пенсії за віком, рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України, а отже, неконституційними. У зв'язку з чим вважає ці дії відповідача неправомірними, своє право на отримання пенсіїпорушеним, а тому позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судове засіданняпозивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.(а. с. 22)

Представник відповідача в судове засіданняне з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 26-27).Також, надала суду заперечення проти позову, в яких вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З 17 січня 2010 року позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09 липня 2003 року. З 01 квітня 2015 року, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, виплата пенсії їй була припинена. 06 вересня 2017 року в заяві позивачки від 01 вересня 2017 року про поновлення виплати пенсії, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю підстав для поновлення такої виплати. Вважає, що предметом розгляду Конституційного Суду України на відповідність Конституції України були саме норми Закону щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, встановлення максимального розміру такого утримання, припинення його виплати суддям у відставці на період їх роботи на певних посадах та скасування права судді на перерахунок призначеного раніше довічного грошового утримання судді, а також положення щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року, які скасовують норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначено, зокрема, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Тому, враховуючи те, що позивачці призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за віком їй була припинена з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року як особі, що працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", на підставі визначеного законодавства. Крім того, зазначила, що позивачка при зверненні до суду порушила встановлений нормами КАС України шестимісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, суд розглянув справу за відсутності сторін у порядку письмового провадженнята прийняв постанову за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши наявні у справі матеріали, перевіривши фактичні обставини справи наданими сторонами доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивачці з 17січня 2010 року призначено пенсію за віком довічно. З липня 2013 року по теперішній час вона працює на посаді судді Дніпропетровського апеляційного господарського суду (а.с. 11). З 01 квітня 2015 року їй було припинено виплата пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року. 01 вересня 2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про поновлення їй виплати пенсії за віком з 08 червня 2016 року (а.с. 6-7), оскільки саме 08 червня 2016 року, як їй стало відомо, рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними положення Закону, на підставі якого їй було припинено виплату пенсі. Однак листом від 06 вересня 2017 року відповідач відмовив їй в задоволенні заяви про поновлення виплати пенсії, посилаючись на відсутність підстав для її поновлення (а.с. 9-10).

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і мають відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод безпосередньо на підставі Конституції гарантується. Частиною 2 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, абзац 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09 липня 2003 року викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09 липня 2003 року поновлюється.

Такі ж зміни внесено до положень ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»№ 2453-VI від 07 липня 2010 року.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширювався на пенсіонерів (отримувачів щомісячного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, який набрав чинності з 01 січня 2016 року, продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, якими пенсії/ довічне грошове утримання призначаються, зокрема, до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

08 червня 2016 року Конституційним Судом України прийнято рішення № 4-рп/2016, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року N 911-VIII;

- пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнано неконституційною заборону виплати пенсій, призначених, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09 липня 2003 року, особам, які працюють на окремих посадах.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС Українидля звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Нормою ч. 2 ст. 162 КАС України встановлено, що задовольняючи позов суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним цього рішення, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод і інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з вимогами ч.4,5 ст. 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду усі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, а якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи, встановлених судом, випливає наступне. Позивачці було призначено виплату пенсії за вікомз 17січня 2010 року довічно. З липня 2013 року по теперішній час вона працює на посаді судді Дніпропетровського апеляційного господарського суду. З 01 квітня 2015 року їй було припинено виплату пенсії у зв'язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року. Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року положення Закону, на підставі якого позивачці було припинено виплату пенсії за віком як працюючому пенсіонеру, були визнані неконституційними.Отже, такі дії відповідача є протиправними та такими, що порушують право позивачки на отримання пенсії, яке підлягає судовому захисту.

Тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі - шляхом визнання протиправними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі у вигляді відмови у відновленні ОСОБА_2 пенсії за віком та зобов'язання відповідача нарахувати та сплатити ОСОБА_2пенсію за віком, починаючи з 08 червня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7- 10, 11, 71, 94, 99, 163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі щодо відмови у відновленні ОСОБА_2 виплати з 08 червня 2016 року пенсії за віком.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі нарахувати та сплатити ОСОБА_2 пенсію за віком, починаючи з 08 червня 2016 року.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів зо дня її проголошення, а особами, що не брали участь у розгляді справи - протягом 10 днів зо дня отримання її копії, через суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили протягом 10 днів зо дня її проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання її копії особами, які не брали участь у розгляді справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко