Справа № 808/1547/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

22 травня 2018 рокуСправа № 808/1547/18 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Севостьянової Вікторії Віталіївни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний Банк", Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Севостьянової Вікторії Віталіївни (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний Банк", Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в якому позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40288669, прийнятого 23.03.2018 відповідачем про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис №25402206 про право власності ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Ухвалою суду від 02 травня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання без виклику сторін на 31.05.2018.

21.05.2018 (вх. №15678 та №15671) на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову та доповнення до заяви, в якій позивач просить суд заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна: квартира АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 000, - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №808/1547/18.

На обґрунтування заяви зазначає, що предметом заявлених позовних вимог є скасування рішення державного реєстратора, за яким право власності на належну позивачці квартиру АДРЕСА_2, що виступала предметом іпотеки за відповідним договором від 11.04.2008 року № 6289977, укладеним між позивачкою та ПАТ «ПУМБ», на підставі застереження у договорі було зареєстровано за відповідачем. Оскільки, оскаржуване рішення, яким позивачку неправомірно позбавлено права власності на належне їй нерухоме майно, є очевидно протиправними, оскільки подальше відчуження відповідачем квартири на користь третіх осіб, потягне за собою необхідність залучення до участі у справі інших осіб, ускладнить та затягне розгляд справи, унеможливить реалізацію обраного мною способу захисту порушеного права в разі можливого задоволення позову, вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову.

В поданих доповненнях до заяви про забезпечення позову позивачка стверджує, що нею отримано 19.05.2018 позовну заяву ПАТ "ПУМБ" про скасування арештів накладених на вказану вище квартиру, яку надіслано Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя. Вважає, що наміри зняти арешт з квартири свідчить про те, що ПАТ "ПУМБ" збирається відчужити зазначену квартиру, що в подальшому унеможливить або ускладнить виконання рішення суду по справі №808/1547/18.

За правилами частини 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши та дослідивши додані до позову та заяви докази та надавши їм оцінку, суддя дійшов висновку про не обґрунтованість заяви про забезпечення позову та відповідно відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст. 151 КАС України).

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

З аналізу ст. 151 КАС України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідача, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов'язків сторін.

Так, у своїй заяві позивач просить заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна: квартира АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 000, - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №808/1547/18.

Однак, заявник не конкретизує які саме наслідки невжиття заходів забезпечення, істотно ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду, більш того заявляючи таке клопотання позивач не конкретизує кому саме вона просить заборонити вчиняти такі дії, що у свою чергу унеможливлює надсилання ухвали про забезпечення позову особам, яких це стосується.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150-156 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений статтею 256 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений статтями 294, 295 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова