Справа № 161/12486/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3144/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2017 року (постанова ухвалена м.Луцьку судом у складі головуючого судді Кирилюк В.Ф.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови в справах про порушення митних правил №0531/20400/17, №0532/20400/17, №0533/20400/17, №0534/20400/17, №0535/20400/17 від 03.08.2017 року, за якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 57507, 90 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що сам факт надання до Волинської митниці ДФС та Рівненської митниці ДФС інвойсів з різними цінами на транспортні засоби, не є достатнім свідченням того, що він мав намір ухилитися від сплати митних платежів. Вказує, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки прийнята без врахування всіх обставин справи, наявних доказів і фактів, які були надані ним та за відсутності в його діях ознак порушення митних правил. Позивач просив позов задоволити.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в.о. начальника Рівненської митниці ДФС Павлюка Олега Анатолійовича в справах про порушення митних правил №0531/20400/17, №0532/20400/17, №0533/20400/17, №0534/20400/17, №0535/20400/17 від 03.08.2017 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Рівненська митниця ДФС. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколів про порушення митних правил від 24.07.2017 року №0531/20400/17, №0532/20400/17, №0533/20400/17, №0534/20400/17, №0535/20400/17 07.04., 22.04. та 27.04.2016 року громадянами України ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за дорученням ТОВ «Трейд Брок» в зоні діяльності Волинської митниці ДФС ввезено на територію України на адресу ТОВ «Трейд Брок» товар, а саме: транспортні засоби. 12.04., 15.04., 26.04. та 29.04.2016 року декларантами підприємства ТОВ «Брок-Сервіс» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до Рівненської митниці ДФС подані в електронному виді митні декларації, реєстраційні свідоцтва на транспортні засоби, рахунки-фактури та інші товаросупровідні документи.

З матеріалів, наданих Волинською митницею ДФС, в травні 2017 року Рівненською митницею ДФС встановлено невідповідність документів, поданих до митного контролю під час ввезення транспортних засобів на митну територію України, документам, які подавалися під час митного оформлення до Рівненської митниці ДФС, а саме: при перетині кордону у зоні діяльності Волинської митниці ДФС були подані інвойси від 01.04.2016 року №04-103, №04-105, №04-111, №04-138, №04-144, згідно яких фактурна вартість товарів відрізняється від вартості поданої в документах до Рівненської митниці ДФС, що призвело до заниження розмірів митних платежів по зазначених інвойсах на загальну суму 19169,30 грн.

Постановою в справах про порушення митних правил №0531/20400/17, №0532/20400/17, №0533/20400/17, №0534/20400/17, №0535/20400/17 від 03.08.2017 року, винесеною в.о. начальника Рівненської митниці ДФС Павлюком О.А. позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 57507, 90 грн.

Частиною 1 ст.257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою(письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.266 МК України декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; у випадках, визначених цим Кодексом та ПК України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що дії позивача як посадової особи ТОВ «Трейд Брок», кваліфіковані за ст.485 МК України, як дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом надання органу доходів і зборів документів(інвойсів), що містять неправдиві відомості стосовно вартості транспортних засобів, внаслідок чого занижено розмір митних платежів на загальну суму 19 169, 30 грн.

Відповідно до ст.485 МК України порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору(контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, передбачає, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, а значить усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів(у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Отже, об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст.485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей. Зовнішній прояв(винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини(встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Разом з тим, надані відповідачем матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Частиною 1 ст.257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою(письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені ч.3 ст.335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені у встановленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Відповідач при отриманні документів, які використовує як докази скоєння правопорушення, не звертався до позивача, як посадової особи з вимогою надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, які передбачені ч.3 ст.53 МК України.

Зазначаючи в оскаржуваній постанові про надання саме директором ТОВ «Трейд Брок» ОСОБА_1 органу доходів і зборів інвойсів, що містять неправдиві відомості про митну вартість транспортних засобів, відповідач вказує разом з тим, що транспортні засоби були ввезені іншими громадянами та не вказує, які саме відомості є неправдивими.

Судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що при розгляді справи про порушення митних правил не були відібрані пояснення у осіб, які ввозили на територію України на адресу ТОВ «Трейд Брок» транспортні засоби та декларанти підприємства ТОВ «Брок-Сервіс», які проводили митне оформлення товару щодо надання іноземним контрагентом та отримання ними відповідних документів та визначення митної вартості транспортних засобів.

В оскаржуваній постанові відсутні будь-які відомості щодо умов поставки згідно Інкотермс.

Частиною 3 ст.54 МК України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визначає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до вимог ст.55 цього Кодексу.

Як встановлено з матеріалів справи, письмового рішення щодо коригування митної вартості товару посадовими особами митниці прийнято не було.

В даному випадку постанова митного органу складена 03.08.2017 року, зазначені в ній інвойси від 01.04.2016 року подавалися до Волинської митниці ДФС 07.04., 22.04., 27.04.2016 року, рахунки до Рівненської митниці ДФС - 12.04., 15.04., 26.04., 29.04.2016 року, а тому рішення відповідача не відповідає митному законодавству і щодо строку притягнення до відповідальності.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2017 року у справі №161/12486/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Гулид
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 23.05.2018 року