Справа № 398/539/15-а
Суддя: Бугайченко Т. А.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/539/15-а
Провадження №: 2-а/398/59/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" травня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бугайченко Т.А., за участі секретаря Величко Т.Г., Могилюка А.О., Дьяченка С.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 в якому просить з урахуванням уточнених та збільшених позовних вимог (том 2 а.с. 163-172), визнати дії начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, які полягали у неправомірному наданні вказівки своїм підлеглим про витребування, отримання, збирання та опрацювання конфіденційної інформації про стан його здоров»я шляхом направлення офіційного запиту за № 23/8 від 03.01.2015 року до Олександрійської центральної районної лікарні № 1 Кіровоградської області, незаконними та такими, що являються втручанням у його приватне життя та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач будучи службовою особою протиправно , шляхом надання вказівки своїм підлеглим, щодо складання , підписання, реєстрації та направлення офіційного запиту за вих. №23/8 від 03.01.2015 року з проханням надати інформацію про стан здоровя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до головного лікаря комунального закладу Олександрійської центральної районної лікарні Кіровоградської області, порушив його конституційні права на особисте життя та здійснив незаконний збір конфіденційної інформації щодо стану його, позивача, здоров»я, як працівника управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Кіровоградській області. Вказаними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 100 000 грн.

Відповідач надіслав до суду письмові пояснення, посилаючись на які просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, відповідно наданих письмових поясненнь щодо пред»явлених позовних вимог відповідач пояснив, що у період з жовтня 2014 року по травень 2015 року він працював на посаді начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області. Дійсно у перших числах січня 2015 року до нього зателефонував начальник СМЗ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 і повідомив, що у зв»язку з проведенням службового розслідування співробітниками УМВС України в області він має необхідність з»ясувати стан здоров»я співробітників спецпідрозділу УБОЗ УМВС України в області, а саме : ОСОБА_4 та ОСОБА_1, мотивуючи тим, що у Олександрійській лікарні не працює факс він попрохав його підготувати і направити відповідний запит. На що він повідомив, що вказані працівники не являються співробітниками Олександрійського міськвідділу міліції і він не може направляти такі запити. Згодом на адресу Олександрійського МВ УМВС факсимільним зв»язком надійшов запит за підписом начальника СМЗ УМВС України в області ОСОБА_3, який уповноважував його, начальника Олександрійського МВ УМВС посприяти у з»ясуванні питання щодо стану здоров»я співробітників спецпідрозділу УБОЗ ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Наскільки він пам»ятає, цей запит, у зв»язку зі святковими днями, було зареєстровано у журналі обліку 05.01.2015 року. Отримавши вказаного листа, він попрохав начальника сектору дільничих інспекторів міліції СДІМ Олександрійського МВ УМВС ОСОБА_5 зайнятись даним питанням та підготувати і направити відповідний запит до Олександрійської лікарні. Хто саме готував цей запит, підписував, реєстрував, відносив до лікарні та отримував за запитом відповідь йому не відомо. Отримана довідка Олександрійської центральної районної лікарні за запитом Олександрійського МВ УМВС була надана йому ОСОБА_5 та негайно ним направлена до УМВС України в Кіровоградській області, а саме на руки начальнику СМЗ УМВС України в області ОСОБА_3 Через деякий час до Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області приїздили працівники Управління кадрового забезпечення УМВС України в Кіровоградській області, які проводили службове розслідування з приводу направлення до Олександрійської лікарні запиту щодо стану здоров»я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за вих. № 23/8 від 03.01.2015 року. Які висновки були зроблені за наслідками службового розлідування йому не відомо, оскільки він звільнився з посади начальника Олександрійського МВ УМВС. Будь-якої особистої зацікавленості в направленні запиту до лікарні з метою з»ясування стану здоров»я співробітників УБОЗ УМВС України в області ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які не входили до штату Олександрійського МВ у нього не було. Запит було направлено за уповноваженням начальника СМЗ УМВС України в області ОСОБА_3 (том № 2 а.с.116).

Крім того ОСОБА_2 надіслав до суду письмове заперечення в якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що справа не підсудна місцевому суду та відповідно до процесуального законодавства розгляд даної категорії справ належить до компетенції окружних адміністративних судів, крім того він не є належним відповідачем у даній справі з огляду на те, що позивачем оскаржуються його дії, які були вчинені як посадовою особою суб»єкта владних повноважень (том 2 а.с. 189-190).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на письмові пояснення (том № 2 а.с. 95-104).

Відповідач у судовому засіданні вимоги за позовом не визнав посилаючись на свої письмові пояснення по справі та просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у запереченні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона наразі працює в Олександрійському відділі поліції завідуючою канцелярії. Точної дати вона вже не пам»ятає, але з достовірністю може підтвердити, що був такий випадок коли начальник Олександрійського МВ УМВС ОСОБА_2 прийшов до канцелярії із запитом начальника СМЗ УМВС в області ОСОБА_3, який отримав по факсу, діловод ОСОБА_8 його зареєструвала. Потім ОСОБА_2 в телефоному режимі викликав ОСОБА_5, який у той час працював на посаді начальників дільничних інспекторів і передав цей запит йому на руки. Їй відомо, що цей запит був адресований до лікарні. Вона особисто тоді присутня у канцелярії не була та про всі обставини стало відомо після проведення службового розлідування, під час якого було з»ясовано, що запит фактично було зареєстровано 05.01.2015 року.

Допитаний в сдовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що нічого ні про які запити ОСОБА_2 до лікарні він не знає. З січня 2015 року він був на посаді начальника УМВС України в Кірооградькій області. Він не пам»ятає чи проводились якісь службові розслідування щодо працівників УБОЗУ чи ні. Дійсно відповіді на запити адвоката ОСОБА_10 підвисував він , а готував їх відділ кадрів, який на той час очолював ОСОБА_11. Жодних вказівок ОСОБА_2 чи іншим своїм підлеглим щодо збору інформації про стан здоров»я ОСОБА_1 він не давав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що з січня 2015 року він працював на посаді начальника сектору дільничних інспекторів Олександрійського МВ УМВС. Він не мав права підписувати жодних документів, усі відповіді та запити підписував лише начальник Олександрійського МВ УМВС. Ніякі вказівка та запити від ОСОБА_2 щодо збору інформації про стан здоров»я працівників УБОЗУ, в тому числі ОСОБА_1 він не отримував. Під час проведення службового розслідування з цього приводу він дійсно вказав, що той запит підготував він і розписався у ньому також він . Але він так вчинив, оскільки йому так сказало зробити керівництво, пригрозивши звільненням. Хто саме дав таку вказівку він вже не пам»ятає. На той час, коли хтось підготував запит по збору інформації про стан здоров»я ОСОБА_1 він займав посаду в.о. заступника начальника міліції громадської безпеки і не мав права на підпис якихось офіційних документів. Хто підготував той запит та підписав він не знає. Не заперечував тієї обставини, що він міг розписатись за отримання цього запиту, але так могло статись лише автоматично, оскіль протягом дня він отримував велику кількість документів.

Застосованими судом засобами забезпечити явку свідка ОСОБА_8 не представилось можливим, у зв»язку з чим позивач від її допиту у судовому засіданні відмовився.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, показання свідків, вивчивши письмові заперечення відповідача, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність частово задовольнити позовні вимоги , виходячи з наступного.

Пунктом 10 розділу VII «Перехідні положення» КАС України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч.ч. 1-2 ст. 9 КАС України).

Відповідно ч.1,ч.2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч.ч. 1, 4 ст. 78 КАС України).

Відповідно до листа вих. №23/8 від 03.01.2015 року, начальник Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 звернувся до головного лікаря КЗ ОЦРЛ №1 та просив у звязку з проведенням службового розслідування, надати інформацію про стан здоровя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 та орієнтовані терміни їх непрацездатності (том № 1 а.с.5).

Згідно листа №25 від 08.01.2015 року, головний лікар Олександрійської центральної районної лікарні Кіровоградської області ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканець міста Олександрії, вул. Червоноармійська, 53/39, оперуповноважений в особливо важливих справах відділу БМОЗГ дійсно знаходиться на амбулаторному лікуванні в Олександрійській центральній районній лікарні з 25.12.2014 року та вказано діагноз (том № 1 а.с. 6).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України в Кіровоградській області, Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області про визнання незаконними дії та рішення та стягнення моральної шкоди було визнано протиправними дії посадових осіб Олександрійського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області стосовно збирання інформації про стан здоровя ОСОБА_1 шляхом направлення запиту №23/8 від 03 січня 2015 року до Олександрійської центральної районної лікарні та стягнуто з Олександрійського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500,00 грн. Вказана постанова суду ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року залишена без змін і набрала законної сили та була виконана шляхом перерахування Олександрійським МВ УМВС України на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 500 грн (том № 2 а.с. 25-28,77, 84-86).

Зі змісту постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року у справі № П/811/2556/15 вбачається, що під час розгляду справи судом було встановлено , що ОСОБА_1 з 15.08.1999 р. проходить службу в органах внутрішніх справ України , при цьому у період з 20.03.2012 р. по 25.02.2015 р. займав посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Кіровоградській області. У період з 25.12.2014 р. по 14.01.2015 р. ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Олександрійській центральній районній лікарні, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органу внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ МВС №59 від 25.12.2014 р. 08.01.2015 р. до Олександрійської центральної районної лікарні надійшов запит Олександрійського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області №23/8 від 03.01.2015 р. щодо надання інформації про стан здоровя, зокрема, позивача та орієнтовного терміну його непрацездатності. У запиті зазначено, що така інформація витребовується у звязку з проведенням службового розслідування. На вказаний запит Олександрійською центральною районною лікарнею листом від 08.01.2015 р. №25 надано відповідь щодо стану здоровя ОСОБА_1 та орієнтовного терміну лікування. 22.01.2015 р. представником ОСОБА_1 ОСОБА_10 подано до прокурора Кіровоградської області заяву про скоєне начальником кадрового забезпечення Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_11 кримінальне правопорушення у якій зазначено, що останнім умисно, з перевищенням службових повноважень, протиправно складено на офіційному бланку запит до Олександрійської центральної районної лікарні №23/8 від 03.01.2015 р. Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 09.02.2015 р. №114 «Про призначення та проведення службового розслідування» у звязку з фактами, викладеними у заяві адвоката ОСОБА_10 щодо неправомірних дій начальника сектору кадрового забезпечення Олександрійського МВ УМВС в області капітана міліції ОСОБА_11 призначено службове розслідування, проведення якого доручено старшому інспектору з особливих доручень відділу інспекції з особового складу УКЗ УМВС в області старшому лейтенанту міліції ОСОБА_14 Висновком про результати службового розслідування за фактами, викладеними у заяві громадянина ОСОБА_10, затвердженим 26.02.2015 р. встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування знайшли підтвердження у частині підстав отримання медичної інформації стосовно працівників УБОЗ УМВС в області . Так, у висновку зазначено, що 25.12.2014 р. ОСОБА_1 у звязку з погіршенням стану здоров»я звернувся за медичною допомогою до Олександрійської центральної районної лікарні, про що відповідним рапортом проінформував начальника УБОЗ УМВС в області полковника міліції ОСОБА_15 У звязку з тим, що ОСОБА_1 проходив лікування не в медичному закладі, підпорядкованому УМВС, як те передбачають вимоги п.1.1 спільного наказу УМВС та Управління охорони здоровя Кіровоградської ОДА від 29.10.2012 р., керівництво Управління занепокоєне станом здоровя співробітників УБОЗ, доручило фахівцям СМЗ УМВС в області отримати відповідну інформацію. Виконуючи доручення керівництва Управління, начальник СМЗ УМВС в області підполковник міліції ОСОБА_3 02.01.2015 р. підготував відповідний запит до Олександрійської центральної районної лікарні. Однак, того дня через відсутність функціонування факсимільного та електронного звязків не були надіслані до вказаних лікувальних закладів. Натомість ОСОБА_3, з метою своєчасного виконання вказівки керівництва Управління зателефонував начальникові Олександрійського МВ УМВС в області підполковнику міліції ОСОБА_2 та попросив його витребувати вказану інформацію шляхом термінового надіслання відповідного запиту за підписом останнього. Враховуючи надмірну зайнятість керівника вказаного міськвідділу ОСОБА_2 доручив підготовку даного документу в.о. начальника міліції громадської безпеки Олександрійського МВ УМВС в області майору міліції ОСОБА_5 У свою чергу останній, вважаючи, що інформація про стан лікування працівників УБОЗ УМВС в області уточнюється у звязку з проведенням службового розслідування, підготував відповідний запит у якому помилково вказав дану підставу. Крім цього, ОСОБА_5, враховуючи терміновість виконання вказівки начальника та відсутність його на робочому місці надіслав вказаний запит за власним підписом.У висновку також зазначено, що ОСОБА_11 жодного відношення до складання та надсилання вказаного запиту до лікувального закладу не має. Листом від 26.02.2015 р. №3/427 УМВС України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_10 про результати службового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України доказуванню не підлягають.

В наданих до суду письмових поясненнях відповідач підтвердив, що дійсно, не маючи на те жодних повноважень та правових підстав під час виконання обов»язків начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області надав розпорядження начальнику сектору дільничих інспекторів міліції СДІМ Олександрійського МВ УМВС ОСОБА_5 підготувати і направити запит до Олександрійської лікарні щодо стану здоров»я співробітників спецпідрозділу УБОЗ УМВС України в області, а саме : ОСОБА_4 та ОСОБА_1

За вказаних обставин показання свідка ОСОБА_5 надані в судовому засіданні суд розцінює критично, оскільки вони спростовуються письмовими поясненнями самого відповідача.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.286 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на таємницю про стан свого здоровя, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні. Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування фізичної особи.

Частиною другою статті 32 Конституції України, передбачено , що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім субєктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом(ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про інформацію»).

Відповідно ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 р. №2657-ХІІ , не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоровя, а також адреса, дата і місце народження.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ч.2ст.19 Конституції України).

З врахуванням зазначених норм закону та встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку, що позивачем було доведено факт неправомірності дій начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, щодо втручанням у його приватне життя, які полягали у неправомірному наданні вказівки своїм підлеглим, без згоди на це ОСОБА_1, про витребування , отримання, збирання та опрацювання конфіденційної інформації про стан його здоров»я шляхом направлення офіційного запиту за № 23/8 від 03.01.2015 року до Олександрійської центральної районної лікарні № 1 Кіровоградської області.

Разом з тим підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд не вбачає, виходячи з наступного .

Відповідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.(ст. 1174 ЦК України).

Враховуючи, що відповідачем права ОСОБА_1 були порушені під час виконання повноважень начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області та завдана цими порушеннями моральна шкода, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, стягнута на користь позивача з Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, законні підстави для задоволення вимог у цій частині відсутні.

Також слід заначити, що на виконання вимог ч.5 ст. 353 КАС України, судом було запропоновано позивачу змінити первинного відповідача, але ОСОБА_1 категорично відмовився, посилаючись на те, що ним оскаржуються саме дії начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2. А з врахуванням того, що судовим рішенням , яке набрало законної сили , позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління МВС України в Кіровоградській області та Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області були вирішені по суті, у суду були відсутні законні підстави для залучення Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області до участі у справі в якості другого відповідача.

Крім того , відповідно до принципу диспозитивності адміністративного судочинства, право вибору відповідача по справі належить саме позивачеві.

Доводи відповідача про те, що позов ОСОБА_1 не підлягає розгляду Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, оскільки відповідно вимог ч.2 ст. 18 КАС України має розглядатись окружним адміністративним судом, суд визнає безпідставними, адже відповідно вимог ч. 3 ст. 18 КАС України (у редакції чинній на час звернення ОСОБА_1 до суду), справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача. Отже правом вибору суду, який буде здійснювати розгляд справи щодо оскарження дій посадової особи місцевого органу виконавчої влади (Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області), відповідно вимог вказаної норми закону, був наділений саме позивач, яким ОСОБА_1 і скористався.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України та з врахуванням того, що відповідачем права позивача були порушенні під час виконання службових обов»язків, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на рахунок Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.5, 6, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244 - 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, які полягали у неправомірному наданні вказівки своїм підлеглим про витребування , отримання, збирання та опрацювання конфіденційної інформації про стан здоров»я ОСОБА_1 шляхом направлення офіційного запиту за № 23/8 від 03.01.2015 року до Олександрійської центральної районної лікарні № 1 Кіровоградської області, такими, що являються втручанням у приватне життя ОСОБА_1.

Стягнути з Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору сплачену при подачі позову у розмірі 73 грн 10 коп.

В задоволенні решти вимог за позовом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Повний текст судового рішення складено 24.05.2018 року.

Суддя Т.А. Бугайченко