Справа № 234/10625/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 травня 2018 року справа №234/10625/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя Донецького апеляційного адміністративного суду Арабей Т.Г., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сіваченка І.В., який є головуючим суддею суду апеляційної інстанції по справі № 234/10625/17 з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25 січня 2018 року у справі № 234/10625/17 за позовом ОСОБА_1 до Краматорської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління освіти Краматорської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25 січня 2018 року у справі № 234/10625/17.

21 березня 2018 року справа № 234/10625/17 надійшла до Донецького апеляційного адміністративного суду та передано на розгляд головуючому судді Сіваченко І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху у зв'язку з несплатою судового збору у повному обсязі. Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що апелянту необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення, виходячи з вимог позовної заяви, а саме двох вимог немайнового характеру.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 23 травня 2018 року.

У судовому засіданні 23 травня 2018 року ОСОБА_1 заявлено відвід судді Сіваченка І.В. на підставі п.4 ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто, наявності інших обставин, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості даного судді.

Заява вмотивована тим, що ухвала судді Донецького апеляційного адміністративного суду Сіваченка І.В. від 22 березня 2018 року є незаконною в частині суми судового збору.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сіваченка І.В. та зупинено провадження у справі № 234/10625/17 (повне судове рішення 24 травня 2018 року).

Заяву ОСОБА_1 24 травня 2018 року передано на розгляд судді Арабей Т.Г.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Матеріали містять достатньо відомостей для вирішення заяви про відвід, тому суд вважав можливим розглянути справу в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованою заяву про відвід судді Сіваченко І.В. та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено наступні вимоги про визнання протиправним та нечинним рішення

- № 24/VІІ-257 "Про ліквідацію Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 Краматорської міської ради Донецької області, ";

- № 24/VІІ-258 "Про погодження безоплатної передачі у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради об'єкту права комунальної власності територіальної громади міста Краматорська".

Суд першої інстанції відмовив у задоволені позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду (суддя Сіваченко І.В.) від 22 березня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху.

При цьому, суд зазначив, що позивачем/апелянтом при поданні апеляційної скарги необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 920,00 грн. (за оскарження у суді апеляційної інстанції двох вимог немайнового характеру).

Заявляючи клопотання про відвід судді Сіваченка І.В. заявник - ОСОБА_1 вмотивував її тим, що ухвала судді Донецького апеляційного адміністративного суду Сіваченка І.В. від 22 березня 2018 року є незаконною в часті розміру судового збору. При цьому, заявник зазначив, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги твердження суду першої інстанції, що оскаржувані позивачем рішення є похідними, відтак судовий збір має бути сплаченим, виходячи з ставки судового збору за подання однієї вимоги немайнового характеру.

Щодо розміру судового збору, визначеного судом в ухвалі від 22 березня 2018 року, зазначаю наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1 600,00 грн.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п.2).

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачем у позовній заяві заявлені дві вимоги немайнового характеру, а саме: визнання протиправним та нечинним рішення № 24/VІІ-257 "Про ліквідацію Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 Краматорської міської ради Донецької області, " та рішення № 24/VІІ-258 "Про погодження безоплатної передачі у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради об'єкту права комунальної власності територіальної громади міста Краматорська".

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 1.2).

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовій збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що позивачем при поданні позову заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру та те, що при поданні адміністративного позову немайнового характеру сплаті підлягає ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому апелянту необхідно було сплатити - 1 920,00 грн. 2*(1 600*0,4*150%) та належним чином це підтвердити.

Апелянт, при поданні апеляційної скарги сплатив судовий збір лише у розмірі 960,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Ухвалою судді Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху зв'язку з сплатою судового збору у меншому розмірі, ніж того передбачає чинне законодавство, та запропоновано скаржнику сплатити судовий збір ще у розмірі 960,00 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 в заяві про відвід судді на те, що ним не взято до уваги твердження суду першої інстанції, що спірні рішення ради є взаємопов'язаними між собою, відтак судовий збір має справлятись як за одну вимогу, з огляду на наступне.

Спірні рішення ради є актами індивідуальної дії, які породжують різні права, мають різні номери, тому, посилання позивача, що вони є похідними не є вмотивованим.

Кожне з цих рішень не витікає одне з одного та може існувати незалежно від наявності іншого.

При цьому, за діючим процесуальним законодавством суд апеляційної інстанції не зв'язаний висновками місцевого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення суддею Сіваченком І.В. норм процесуального законодавства при прийнятті ухвали від 22 березня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Крім того, суд зазначає, що апелянт виконав вимоги ухвали суду від 22 березня 2018 року, сплативши судовий збір ще у розмірі 960,00 грн., при цьому провадження у справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду, відтак, суд не вбачає порушень прав позивача/апелянта.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді, оскільки зазначені заявником причини відводу не викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Інших підстав для відводу судді Сіваченка І.В. не наведено.

Пунктом 12 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 293, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сіваченка І.В. по справі 234/10625/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 24 травня 2018 року.

Суддя Т.Г. Арабей